Справа № 127/7328/25
Провадження № 3/127/1554/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іванченко Я.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №670006 від 05.03.2025 вбачається, що 28.02.2025 близько 20 год 15 хв у АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 вчинив насильство фізичного характеру, стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: шарпав за руки, чим завдав шкоди здоров`ю, внаслідок чого вона зверталась до лікаря.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав, пояснив, що обставини викладені у протоколі не відповідають дійсності. Зокрема, зазначив, що вони розлучилися з ОСОБА_2 , однак між ними залишилися дружні відносини, оскільки вони мають спільну доньку. Зважаючи на те, що він не може дійти згоди з колишньою дружиною, щодо участі у вихованні спільної доньки, він звернувся до Служби у справах дітей Вінницької міської ради для вирішення даного питання. Після даного звернення колишня дружина почала постійно його провокувати. Так, 28.02.2025 вони з нею завчасно розмовляли та узгодили те, що він забере доньку з садочка, проведе з нею час та поверне матері. Зважаючи на те, що колишня дружина неодноразово провокує його, під час того, як він передавав доньку була ввімкнена камера, яка зафіксувала, як ОСОБА_2 вела себе агресивно, вражалась нецензурною лайкою, не зважала на істерику дитини, хоч він просив заспокоїтись їй та заспокоїти доньку. Також, колишня дружина вибила у нього з рук телефон, що він не зміг зафіксувати її поведінку, після чого пішла додому. В подальшому, через деякий час, йому повідомили, що колишня дружина звернулася до працівників поліції із заявою по вчинення ним насильства стосовно неї. Крім того, повідомив, що ОСОБА_2 не вперше намагається його спровокувати та звертається із різними заявами, однак жодна з них не була доведена.

Захисник Мишковська Т.М. заявила клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки підстави вказані у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, тому що жодного фізичного насилля до колишньої дружини він не вчиняв.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що 28.02.2025 вона домовилась з колишнім чоловіком, що він забере спільну доньку з садочка та потім поверне її, однак не повідомив де саме. Спочатку все було добре, вони спокійно спілкувались. Коли прийшов час забирати дитину, вона вийшла до будинку де ОСОБА_1 завжди віддав доньку, однак їх не було. Коли вона зателефонувала колишньому чоловіку, то він повідомив, що донька грається на батутах і вони трішки затримуються, хоча вона наполягала, щоб він повернув доньку. Після розмови, вона пішла до батутів, однак доньки ніде не було, вона зателефонувала знову ОСОБА_1 , який сказав, що знаходиться біля її будинку. Коли вона повернулась до свого будинку, колишній чоловік стояв у місці, яке погано освітлюється та одразу звернувся до неї з питанням чому вона вчасно не забрала дитину. Після чого, вона будучи роздратованою та незадоволеною ситуацією, яка трапилась, забрала доньку, ОСОБА_3 знімав її на телефон, нащо вона дозволу не давала, та повідомляв, що покаже зняті ним відеозаписи органу опіки, щоб вони бачили, яка вона мати. Вона намагалась прикрити рукою камеру, щоб колишній чоловік її не знімав, а він шарпнув її за руку, після чого вона пішла додому та в подальшому звернулася до лікаря за допомогою.

Представник потерпілої особи, захисник Кашпрук О.В. суду повідомила, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведена повністю, а тому просила визнати його винним та притягнути до відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, потерпілої та її представника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку Вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З аналізу ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в сукупності з положеннями ст. 173-2 КУпАП вбачається, що домашнє насильство передбачає дії фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілому.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції складено протокол серії ВАД №670006 від 05.03.2025, а також надано в якості доказів рапорт від 28.02.2025, протокол прийняття заяви ОСОБА_2 від 28.02.2025, її письмові пояснення від 28.02.2025, письмові пояснення ОСОБА_1 від 05.03.2025, форму оцінки ризиків від 03.03.2025, виписка №3812 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 28.02.2025.

Судом було оглянуто надані відеозаписи з яких вбачається відсутність з боку ОСОБА_1 будь-якого фізичного насильства стосовно ОСОБА_2 . На відеозаписах ОСОБА_1 спокійно спілкується з колишньою дружиною, натомість ОСОБА_2 поводить себе агресивно, спілкується на підвищених тонах та досить імпульсивно.

Обставини, які відображені на відеозаписах, повністю збігаються з поясненнями ОСОБА_1 , які він надав в судовому засіданні, однак відрізняються від версії подій, яку озвучила ОСОБА_2 .

Також, судом досліджено надані захисником Мишковською Т.М. документи з яких вбачається, що ОСОБА_2 вже не вперше намагається притягнути колишнього чоловіка до відповідальності, однак жодна ситуація про яку вона повідомляла, доведене не була, що свідчить лише про намагання охарактеризувати ОСОБА_1 з негативної сторони.

Однак, згідно довідки КЗ «ДНЗ» №7 ВМР від 04.03.2025, ОСОБА_1 сумлінно виконує батьківські обов`язки, забезпечує життєдіяльність дитини відповідно до вікових потреб, турбується про життя і здоров`я дитини, бере активну участь у житті закладу та групи.

З вище зазначених документів та досліджених судом доказів, вбачається, що ОСОБА_2 намагається створити перешкоди для спілкування колишнього чоловіка ОСОБА_1 з їх спільною донькою, тому він був вимушений звертатися до відповідних органів з метою врегулювання даного питання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням вищезазначеного, судом встановлено, що викладені в протоколі обставини фактично ґрунтуються виключно на заяві колишньої дружини ОСОБА_2 , з якою у них спір щодо участі у вихованні спільної доньки. Будь-яких належних та допустимих доказів, як це визначено нормами чинного законодавства, на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено, як і не надано жодних пояснень свідків. Натомість, надано ряд доказів, які повністю спростовують обставини викладені в протоколі та доводять те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням вимог статей 245, 251, 252 КУпАП, ст. 62 Конституції України поза розумним сумнівом не доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо недоведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 173-2, 247, 251, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: