Справа №: 398/3150/24
провадження №: 3/398/16/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"25" квітня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніна Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює електромонтером в ПП «Олександріяліфт», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 540808 від 15.06.2024, 15 червня 2024 року о 00 год 08 хв у м. Олександрії Кіровоградської області по вул. Садовій біля будинку № 62 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2104, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «AlcotestDrager 6810» № 11908. Результат огляду 0,48 проміле. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 (а)ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сердюк О.Є. надали клопотання про закриття провадження у справі, в якому заперечили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що ОСОБА_1 не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення, надав пояснення, що алкогольних напоїв не вживав так, як перебував на нічному чергуванні, перед тим, як заступити на зміну, як електромеханік-рятувальник ПП «Олександріяліфт», через погане самопочуття прийняв ліки корвалдін (краплі), корвалол (краплі) та барбовал (краплі), після чого приступив до службових обов`язків. Дані медичні препарати могли вплинути на результати проведеного тесту. Крім того, ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності так, як виїхав на виклик за адресою: м. Олександрія, вул. Садова, 33, під`їзд 4, де необхідно було визволити пасажира з кабіни ліфта. Іншого рятувальника на зміні не було, на чергуванні знаходився лише один електромеханік-рятувальник, який заступив на чергування, події відбувались у нічний час, під час комендантської години. ОСОБА_1 мав необхідні дозволи та перепустки. Пасажир, який застряг у ліфті між сьомим та восьмим поверхами, перебував в умовах реальної небезпеки для життя та здоров`я.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення, матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Статтею 17 КУпАП передбачено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зіст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до наказу ПП «Олександріяліфт» від 03.08.2012 № 43-К, ОСОБА_1 прийнято на роботу електромеханіком з ліфтів 3-го розряду.

Довідкою ПП «Олександріяліфт» від 21.06.2024 № 48 та витягом з журналу реєстрації відмов у роботі ліфтів за ЛАС підтверджується, що 14 червня 2024 року о 23.15 год було здійснено виклик за адресою: АДРЕСА_2 , під`їзд 4, де необхідно було визволити пасажира з кабіни ліфта. На виклик було направлено ОСОБА_1 .

Отже, дії ОСОБА_1 фактично були спрямовані на усунення небезпеки, що загрожувала життю та здоров`ю пасажира, який застряг у ліфті у будинку по АДРЕСА_2 . Таким чином, шкода завдана вчиненим ОСОБА_1 правопорушенням, а саме керування транспортним засобому стані алкогольного сп`яніння, є менш значною, ніж усунена ним небезпека, що загрожувала життю та здоров`ю пасажира, який застряг у ліфті. А отже правопорушення було вчинено в умовах крайньої необхідності.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини. Суд роз`яснив, що стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Підставою крайньої необхідності є небезпека інтересам, які охороняються адміністративним законодавством. Ця небезпека може бути викликана: 1) протиправними діями людини: 2) діями тварин; 3) природними явищами; 4) джерелом підвищеної небезпеки (технічними та транспортними засобами) тощо.

Крім того, крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Таким чином, вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі №686/5225/17.

Отже, враховуючи встановлення факту того, що ОСОБА_1 виїхав на виклик для усунення небезпеки, що загрожувала життю та здоров`ю пасажира, який застряг у ліфті, та діяв у стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність, суддя приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п.4 ч.1ст.247 КУпАП за обставин вчинення дії у стані крайньої необхідності.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 247,283,284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130КУпАП закрити на підставі п.4 ч.1ст.247КУпАП за обставин вчинення дії у стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя Т.В.Голосеніна