Справа № 206/1483/25
Провадження № 3/206/628/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кушнірчука Р.О., при секретареві Глущенко Н.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2025 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 266938 від 9 березня 2025 року ОСОБА_1 9 березня 2025 року о 16 год. 38 хв. в м. Дніпрі, вул. Святогірська, 10 керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

За даним фактом 9 березня 2025 року інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Шевельовим А.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вину у вчинені останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнала та суду пояснила, що 9 березня 2025 року ОСОБА_1 перебував в автомобілі на парковці біля торгівельних кіосків в районі вул. Святогірська, 10. В цей час до його припаркованого автомобілю підійшли працівники патрульної поліції та постукали у вікно і почали ставити питання, як він себе почуває, що зафіксовано на відеозапису з бодікамер № 470857 та № 471057 розпочатими о 16 год. 40 хв. Разом з цим, працівники поліції не надали доказів про факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» надавали їм право здійснювати взагалі зупинку його транспортного засобу, а з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДД, а тому він не був зобов`язаний виконувати всі наступні вимоги працівників поліції, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами. Крім того, на відеозаписах з бодікамер № 470857 та № 471057 розпочатих о 16год.40хв., не міститься як фіксації керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і факту зупинки його. Працівники поліції взагалі не поінформували його про причину зупинки та фактично не роз`яснювали йому жодних прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП. Долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапис з місця події є таким, що містить ознаки монтажу, оскільки наявні проміжки часу, які взагалі не охоплюються відеозаписом на протязі 34 хвилин (який був перерваний). Патрульними поліції було також порушено процедуру складання протоколу, оскільки огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо керування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення огляду, або незгоди з результатами проведеного на місці огляду за допомогою технічних приладів щодо сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. У разі підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Письмового направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку незгоди водія на проведення огляду, або незгоди з результатами проведеного на місці огляду відповідно до встановленого порядку ОСОБА_1 не надавалось.

Враховуючи те, що матеріали про адміністративне правопорушення не містять обґрунтованих доказів про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного порушення, а також в них відсутня як фіксація зупинки транспортного засобу, так і дані про причини та порушення з його боку ПДР, відео фіксація має перерву з проміжком часу близько 34 хвилин, а також порушено порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення та відсутнє письмове направлення та сам акт про відмову в отриманні такого направлення водієм ОСОБА_1 , представник просить суд закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала власне клопотання та надала аналогічні пояснення, викладенні в ньому.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку, суд приходить до наступного висновку.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі по тексту Інструкція), затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5).

Так, згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 розділу І Інструкції).

За змістом ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З наведеного слідує, що огляд на стан сп`яніння у медичному закладі є невід`ємною складовою освідування водія і поліцейський зобов`язаний запропонувати йому пройти такий медичний огляд, а в разі незгоди зафіксувати відмову. Разом з цим, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.

У направленні, форма якого визначена у додатку №1 до Інструкції, має бути зазначений конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, точний час видачі направлення та інше.

І лише у випадку, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною і очевидною. Доказами такої відмови можуть бути пояснення свідків або її відеофіксація.

Згідно з п. 3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція з оформлення), направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі Порядок направлення).

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі Інструкція із застосування технічних приладів), затвердженої Наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Разом з цим, наявний у матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не являється безперервним, не містить відео фіксації початку події, яка мала місце, а саме з моменту руху автомобіля ОСОБА_1 , його зупинки патрульним екіпажем, попередження про здійснення відеофіксації розмови, повідомлення про причини його зупинки і виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Так, в матеріалах справи на одному файлі, який міститься на DVD-R диску, наявні відеозаписи з двох бодікамер поліцейських за 09 березня 2025 року, а саме: з камери № 470857, який розпочинається о 16:40:30 та триває до 16:50:08, після чого переривається та продовжується вже з 17:24:38 та триває до 17:27:00, після чого одразу розпочинається запис з камери № 471057, який теж розпочинається о 16:40:30 та триває до 16:44:21.

Отже, відеозапис не є безперервним, що є порушенням Інструкції із застосування технічних приладів в частині безперервності здійснюваної відео зйомки, оскільки проміжок часу близько 34 хвилин, взагалі не охоплюється відеозаписами, що вказує на недопустимість цього доказу.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо керування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду, або незгоди з результатами проведеного на місці огляду за допомогою технічних приладів щодо сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015р. № 1452/735, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за № 1413/27858 3, у разі підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно вимог до п.8 Розділу II Інструкції,форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Оформлення працівниками поліції письмового направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку незгоди водія на проведення огляду, або незгоди з результатами проведеного на місці огляду відповідно до встановленого порядкує обов`язковим.

Якщо після оформлення направлення водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`янінням і дії водія, щодо ухилення від огляду.

Письмового направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку незгоди водія на проведення огляду, або незгоди з результатами проведеного на місці огляду відповідно до встановленого порядку ОСОБА_1 не надавалось.

Таким чином, процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, слід вважати недійсною, оскільки остання проведена з порушеннями абз. 2 ст. 266 КУпАП щодо застосування поліцейськими під час проведення огляду осіб технічних засобів відеозапису, а самі свідки до огляду не залучались та письмове направлення не видавалось.

Крім того, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факт порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» надавали право працівникам поліції здійснити зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, а працівники поліції підійшли до його автомобілю, який стояв припаркованим у дозволеному місці та постукали у вікно і почали ставити питання, як він себе почуває, що зафіксовано на відеозапису з бодікамер № 470857 та № 471057 розпочатими о 16 год. 40 хв. Після цього, вони почали наполягати пред`явити документи, не вказуючи які вимоги ПДР ОСОБА_1 порушив, не роз`яснюючи його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП та не попереджаючи про здійснення відеофіксації розмови, а тому всі наступні вимоги працівників поліції, останній не був зобов`язаний виконувати, а всі в подальшому складені процесуальні документи не можуть підтверджувати вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки узгоджуються і з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

При цьому, на відеозаписі з бодікамери № 470857 о 16:43:35 зафіксовано, як ОСОБА_1 стверджує, що алкогольні напої не вживав, на проходження алкотестеру Драгер відразу погодився, однак потім, як почув розмову працівника поліції по мобільному телефону де він нецензурно виражався, зробив йому зауваження, а працівник поліції повідомив, що він складе відносно нього протокол і він нічого не зможе зробити, але в подальшому огляд ОСОБА_1 так і не був забезпечений.

Разом з цим, не можна залишити поза увагою той факт, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони за ст. 130 КУпАП є саме керування особою транспортним засобом, при цьому не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Досліджуючи в судовому засіданні DVD-диск з відеозаписом з бодікамери працівника патрульної поліції, судом було встановлено, що наявні відеозаписи не мають підтверджень того, що ОСОБА_1 взагалі керував транспортним засобом або вчиняв дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу, а тому його дії, які виразились у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не можуть бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містять складу адміністративного правопорушення.

Єдиним доказом на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом є рапорт працівника патрульної поліції, однак згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №524/5741/16-а рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю за необхідне провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 245, 247, 276-280, 283-287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Кушнірчук