Дата документу Справа № 335/1027/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/502/25Головуючий у 1-й інстанції Гашук К.В.
Єдиний унікальний №335/1027/25Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі потерпілого ОСОБА_1 , захисника Железняка В.К., діючого в інтересах ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Железняка Віктора Кузьмича на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 березня 2025 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 20.01.2025 року о 17 год. 30 хв. по вул.Заводській, 9 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час зміни напрямку руху не переконався у безпеці та виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai I 30» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих немає. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.10.1, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 визнано винуватим за ст.124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Железняк В.К. просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення. Призначити у справі судову інженерно-транспортну експертизу.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувану постанову винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Розгляд справи відбувся без участі захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та без належного повідомлення останнього.

Апелянт посилається на упередженість судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Вказує, що зазначені ним обставини в обґрунтування такого твердження не спростовані змістом постанови Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні заяви захисника про відвід судді.

В рамках даного провадження існує необхідність у спеціальних знаннях. Тому відмову суду у задоволенні клопотання захисника про призначення судової інженерно-транспортної експертизи останній вважає безпідставною.

Крім того, важливе значення для правильного вирішення даної справи про адміністративне правопорушення має відеозапис із відеореєстратора з автомобіля ОСОБА_2 .

На думку апелянта, наявні в матеріалах справи докази не підтверджують інкриміновані водієві ОСОБА_2 порушення п.п.10.1, 2.3 «б» ПДР України, які перебували би у причинному зв`язку з настанням події ДТП.

Зіткнення транспортних засобів сталося на смузі руху автомобіля, під керуванням водія ОСОБА_2 . Виїзд на зустрічну смугу руху було здійснено саме водієм ОСОБА_1 , з вини якого і відбулось зіткнення автомобілів.

На переконання захисника, такі обставини у сукупності свідчать про відсутність в діях ОСОБА_2 складу поставленого йому в провину адміністративного правопорушення.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, через додаток «Viber». Згідно із ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_2 до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутності в судовому засіданні.

Заслухавши захисника Железняка В.К., діючого в інтересах ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; потерпілого ОСОБА_1 , який заперечив проти апеляційної скарги та просив постанову судді залишити без змін; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання апеляційного суду оскаржувана постанова відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається з наданих матеріалів провадження ОСОБА_2 та його захисник Железняк В.К. дійсно не були присутні в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції.

Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 та його захисник про дату, час і місце судового засідання були повідомлені завчасно та належним чином. Відповідно до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності було доставлено відповідне повідомлення через додаток «Viber».

У призначені на 13.02.2025 року, 27.02.2025 року ОСОБА_2 також не з`являвся.

Разом із тим, 11.03.2025 року до районного суду від захисника надходила заява про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначеного на 10 год. 15 хв. на 11.03.2025 року. Вказана заява не містила відомостей, що підтверджують поважність причин неявки захисника.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано не встановив підстав для задоволення заяви захисника про відкладення розгляду справи; розцінив вказану поведінку сторони захисту як таку, що спрямована на затягування розгляду справи.

В подальшому ОСОБА_2 було реалізовано право на апеляційне оскарження судового рішення через захисника в межах встановленого законом строку.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови ОСОБА_2 не був обмежений у передбачених ст.268 КУпАП правах, в тому числі і в правах бути присутнім під час апеляційного розгляду його скарги, заявляти клопотання та подавати докази.

Проте ОСОБА_2 , будучи повідомленим завчасно та належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, зазначеними вище правами не скористався, жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду не надав.

Тому передбачені ст.268 КУпАП права особи, на переконання апеляційного суду, не порушено.

Крім того, чинним законодавством не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції у зв`язку з розглядом справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або захисника.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_2 складу передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи, і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Згідно з п.2.3 «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Всупереч позиції захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 складу передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема відомостями:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №226063 від 20.01.2025 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.10.1, 2.3 «б» ПДР під час керування транспортним засобом;

- схеми місця ДТП, складеної за участі водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на якій зображено напрямки руху транспортних засобів «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 та «Hyundai I 30» д.н.з. НОМЕР_2 , розташування обох автомобілів після ДТП, зафіксовано місце їх зіткнення, відомості про локалізацію пошкоджень, дані про ширину проїзної частини, в тому числі у кожній смузі руху.

- доданої до схеми ДТП фототаблиці, на якій зафіксовано розташування пошкоджених автомобілів після їх зіткнення внаслідок ДТП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення день та час він, керуючи автомобілем «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 , вважаючи, що рухається на дорозі з одностороннім рухом, їхав по лівій смузі, при цьому випередив автомобіль «Volkswagen Passat», який рухався у тому ж напряму, потім побачив світло фар попереду, однак не одразу зрозумів, що перебуває на зустрічній смузі руху. ОСОБА_2 зазначив, що у подальшому спробував переїхати у свою смугу руху, а водій, який рухався назустріч також намагався уникнути зіткнення та спробував змінити смугу руху, однак зіткнення відбулось;

- наданими безпосередньо на місці ДТП та під час судового засідання поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_1 ;

- долученим захисником до матеріалів справи відеозаписом зі встановленого в автомобілі, яким керував ОСОБА_2 , відеореєстратора.

В оскаржуваній постанові районного суду детально описано наявний в матеріалах справи відеозапис.

Зокрема, із відеозапису судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем, здійснював рух по вул.Заводській у бік вул.Діагональної у м.Запоріжжі, вказана автомобільна дорога має дві смуги руху, по одній у кожному напрямку. Дорожнього знаку, який би свідчив про те, що в напрямку руху транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_2 , здійснюється односторонній рух, на даній ділянці не встановлено. При цьому ОСОБА_2 зі збільшенням швидкості руху здійснив обгін транспортних засобів, які рухалися у попутному з ним напрямку, виїхавши на зустрічну смугу руху, по якій і після обгону автомобілів продовжив свій рух. У подальшому відображено зіткнення автомобіля «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 , із транспортним засобом «Hyundai I 30» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , останній рухався у зустрічному для ОСОБА_2 напрямку.

Дослідивши вказане відео, апеляційний суд додатково зазначає, що на відеозаписові, крім установлених районним судом обставин, об`єктивно зафіксовано й попереджувальний дорожній знак 1.26 «Двосторонній рух», що означає початок ділянки дороги (проїзної частини) із зустрічним рухом (таймкод відеофайлу 00:37).

Таким чином, із урахуванням встановленого дорожнього знаку 1.26 «Двосторонній рух», який вбачається на відеозаписові із відеореєстратора автомобіля, під керуванням водія ОСОБА_2 , у вказаній дорожній ситуації підстав вважати, що останній перебував на дорозі з одностороннім рухом, у нього не було.

За обставинами даного провадження апеляційним судом встановлено, що водій ОСОБА_1 здійснював рух в межах своєї смуги руху у дозволеному для нього напрямку. Водночас водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 , виїхавши на смугу зустрічного руху та продовжуючи нею рух назустріч водієві автомобіля «Hyundai I 30» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , об`єктивно створив останньому небезпеку для руху.

Вказане поняття передбачено абз.62 п.1.10 ПДР, відповідно до якого небезпека для руху зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Відтак, під час ДТП, що сталася 20.01.2025 року, водій ОСОБА_2 , створивши своїми діями водієві ОСОБА_1 небезпеку для руху, тим самим змусив ОСОБА_1 до маневрування у лівий бік з метою уникнення лобового зіткнення транспортних засобів, куди розпочав рух і водій ОСОБА_2 .

З наявної в матеріалах справи схеми місця ДТП вбачається, що місце зіткнення транспортних засобів розташовано на відстані 2,6 м від лівого краю проїзної частини за напрямком руху автомобіля «Hyundai I 30» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , тобто у смузі руху автомобіля «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 . Загальна ширина проїзної частини становить 7,8 м, вона включає в себе дві зустрічні смуги для руху довжиною 3,9 м кожна. На момент зіткнення транспортні засоби знаходились на зустрічних один для одного смугах руху, а водій автомобіля «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 розпочав повертатися на свою смугу руху, проте повністю зустрічну смугу водій ОСОБА_2 не залишив і, тим самим, унеможливив безпечний роз`їзд автомобілів своїми смугами руху навіть у разі невчинення маневрування водієм ОСОБА_1 .

Отже, сукупність зібраних доказів у справі дає підстави встановити апеляційним судом, що 20.01.2025 року о 17 год. 30 хв. по вул.Заводській, 9 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час зміни напрямку руху не переконався у безпеці та виїхав на зустрічну смугу руху, тим самим створив аварійну ситуацію, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Hyundai I 30» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку.

Своїми діями водій ОСОБА_2 допустив порушення вимог п.п.10.1, 2.3 «б» ПДР, що перебувають у причинному зв`язку із настанням події ДТП та її наслідками у вигляді обопільних механічних пошкоджень транспортних засобів.

Що стосується заявленої у апеляційній скарзі захисника вимоги про призначення у справі судової інженерно-транспортної експертизи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба у спеціальних знаннях.

Апеляційний суд зауважує, що судова експертиза призначається лише у випадку дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

На думку апеляційного суду, для вирішення цієї справи спеціальні знання не потрібні, докази, що містяться в матеріалах справи, на які послався суд першої інстанції в оскаржуваній постанові в обґрунтування своїх висновків, є належними, допустимими і достатніми, узгоджуються між собою та у своїй сукупності очевидно вказують на наявність в діях ОСОБА_2 складу передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, вимоги захисника в цій частині задоволенню не підлягають.

В результаті перевірки апеляційним судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення достовірних відомостей про можливу необ`єктивність чи упередженість судді, який визнав водія винуватим у вчиненні передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення, не виявлено.

У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Железняка Віктора Кузьмича залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 березня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар