Житомирський апеляційний суд
Справа №291/104/24 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Номер провадження №33/4805/220/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Химчука Володимира Леонідовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Химчука Володимира Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Ружинського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 20.01.2024 о 15 год 03 хв, в с. Заріччя Бердичівського району Житомирської області, по вул. Сквирській, керував транспортним засобом автомобілем Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Химчук В.Л., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, однобічне та неповне з`ясування обставин справи. Зокрема, вказав, що суддею самостійно редаговано фабулу протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у такому процесуальному документі зазначені ознаки наркотичного сп`яніння такі як «звужені зіниці ока, виражене тремтіння рук», тоді як у постанові суду зазначено - «звужені зіниці очей, виражене тремтіння пальців рук». Також, вказав, що ОСОБА_1 не допустив порушення ПДР, за які його слід було зупинити, а також не мав ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим законних підстав вимагати в останнього пройти відповідний огляд у співробітників поліції не було, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В апеляційній скарзі захисник послалася на судову практику Верховного Суду у подібних справах та на рішення ЄСПЛ.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Розглянувши клопотання про поновлення строку, враховуючи зазначені у клопотанні обставини, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу ІІ).

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААД № 170527 від 20.01.2024, вбачається, що ОСОБА_1 20.01.2024 о 15 год 03 хв, в с. Заріччя по вул. Сквирській, керував транспортним засобом автомобілем Audi A4, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці ока, виражене тремтіння рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 170527 від 20.01.2024 (а.с.1,2); розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с.4); направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.01.2024, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та до закладу охорони здоров`я він не доставлявся у зв`язку з його відмовою (а.с.3); рапортом інспектора СРПП ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області П. Корман від 20.01.2024, зі змісту якого вбачається, що під час несення служби 20.01.2024 був помічений автомобіль Audi, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , щодо якого надійшла інформація від ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 систематично вживає наркотичні речовини, після чого керує транспортним засобом. З метою перевірки, вказаний автомобіль був зупинений, ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі на що останній відмовився (а.с.7); відеозаписом з відеореєстратора та нагрудних камер поліцейських (а.с.6).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Даний доказ сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає. Посилання захисника на те, що справжність відеозапису не засвідчено електронним цифровим підписом не є підставою для визнання відеозапису недопустимим доказом. Крім того, підписання відеофайлів електронним підписом не передбачено Законом України "Про Національну поліцію" та ст.266 КУпАП.

З відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля та портативного відеореєстратора вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Водія повідомлено про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння. На чітку пропозицію уповноваженої особи пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, водій спочатку погодився, проте після розмови зі своїм адвокатом беззаперечно відмовився. ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, від підпису в якому водій відмовився.

Порушень, які б могли бути підставою для визнання недійсним огляду на стан сп`яніння, працівниками поліції не допущено. Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Твердженням захисника про те, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не відповідала вимогам закону, були предметом дослідження в суді першої інстанції, яким суд першої інстанції надав правильну та неупереджену оцінку. Суд обґрунтовано виходив з того, що в даному випадку, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , йому були надані пояснення щодо мотивів зупинки, а тому подальші дії водія регламентуються нормами п.2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.

Слід також зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції, тому доводи апеляційної скарги у частині відсутності у ОСОБА_1 видимих ознак наркотичного сп`яніння та відсутності підстав для проведення відповідного огляду не є слушними.

Зазначення суддею в постанові ознак наркотичного сп`яніння, таких як «звужені зіниці очей» та «тремтіння пальців рук» відповідно до положень вищевказаної Інструкції, замість термінів «зіниці ока» та «тремтіння рук», що були помилково зазначені у протоколі, не є редагуванням фабули протоколу про адміністративне правопорушення та не змінює змісту викладеного у протоколі.

Судові рішення, на які у апеляційній скарзі посилається захисник преюдиційного значення для вирішення даної справи, з огляду на встановлені у ній обставини, не має.

Посилання на неправомірні дії поліцейських та їх упереджене ставлення до водія не підтверджені належними та допустимим доказами. Жодних доказів, що дії поліцейських були предметом оскарження до компетентних органів, ОСОБА_1 та його захисник суду не надали.

Інші доводи апеляційної скарги та пояснення учасників справи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання адвоката Химчука Володимира Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ружинського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року

Апеляційну скаргу адвоката Химчука Володимира Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич