Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1185/24 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В.
Номер провадження №33/4805/217/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Матвійчука Сергія Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Малинського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Малинського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 27.04.2024 близько 12 год 38 хв ОСОБА_1 , на 79 км + 700 м автодороги М-07 поблизу с.Білий Берег Коростенського району Житомирської області, керував транспортним засобом марки «Peugeot 207», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Вказав, що у постанові суду не відображено, що 23.08.2024 відбувалось судове засідання та протокол про адміністративне правопорушення направлявся для доопрацювання. В подальшому справу розглянуто без його участі та участі захисника, який повідомляв суд про поважність причин його неявки. При цьому, суд не звернув увагу на твердження його захисника, зазначені у клопотанні про закриття провадження у справі, а також не взяв до уваги його пояснення. Вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованого правопорушення, а матеріали справи не містять доказів його вини. Зокрема, звернув увагу, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом, правомірності його зупинки, у зв`язку з чим поліцейські не мали права вимагати у нього проходження огляду на стан сп`яніння. Наявний у справі відеозапис події не є безперервним, що унеможливлює встановлення всіх обставин справи. Також, вказав, що під час огляду на стан сп`яніння, поліцейськими згідно вимог ч.6 ст.266 КУпАП, не залучено двох свідків, йому не було вручено направлення на огляд та акт огляду, який не складався і відсутній у матеріалах справи. Окрім того, його не відсторонено від керування транспортним засобом. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Разом із апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримав поштою лише 03.12.2024, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу ІІ).

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії БД №050009 від 27.04.2024 вбачається, що ОСОБА_1 27.04.2024 близько 12 год 38 хв на 79 км + 700 м автодороги М-07 поблизу с.Білий Берег Коростенського району Житомирської області керував транспортним засобом марки «Peugeot 207», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений згідно ст.266 КУпАП шляхом зупинки транспортного засобу у дозволеному місці (а.с.3).

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість до КНП «ОМСЦ» ЖОР від 27.04.2024 (а.с.4); рапортами старшого лейтенанта поліції інспектора взводу №1 роти №4 БУПП в Житомирській області ДПП Жлобіцького П. (а.с.5,9); постановою в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2012489 від 27.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.6); наявним в матеріалах справи відеозаписом (а.с.10).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку, і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано.

Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Наявний в матеріалах справи відеозапис фіксації обставин події є безперервним, не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи, а тому є належним і допустимим. При цьому, слід зазначити, що присутність свідків при проведенні відеофіксації, не є обов`язковою (ст.266 КУпАП).

З відеозапису вбачається, що у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками наркотичного сп`яніння, про що було повідомлено водія, останньому запропоновано пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, проте виконати законну вимогу працівника поліції ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР.

Відеозапис свідчить, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених працівниками поліції процесуальних документів - недопустимими доказами, не встановлено.

Невручення ОСОБА_1 направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я та відсутність в матеріалах справи акта огляду на стан алкогольного сп`яніння не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 , оскільки останній відмовився від такого огляду, та не є порушеннями, які мають наслідком визнання огляду недійсним.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та правомірність зупинки підтверджується постановою про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення ПДР, а саме, вимог знаку 3.41, яку він підписав без будь-яких заперечень, а також рапортами старшого лейтенанта поліції інспектора взводу №1 роти №4 БУПП в Житомирській області ДПП Жлобіцького П., які є належними та допустимими доказами, а викладені у них обставини узгоджуються з іншими доказами. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поліцейським були надані чіткі пояснення щодо мотивів зупинки, а тому його подальші дії регламентуються нормами п.2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля. Крім того, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції факт керування транспортним засобом та його зупинки за порушення ПДР не заперечував.

У протоколі, з яким ОСОБА_1 ознайомлений та ним підписаний, міститься посилання на те, що водій від керування транспортним засобом відсторонений згідно ст.266 КУпАП шляхом зупинки транспортного засобу у дозволеному місці, а тому доводи скарги в цій частині є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги та пояснення захисника не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд -

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малинського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Малинського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич