Справа № 583/1517/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 квітня 2025 року м. Охтирка

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Семенова О.С., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка адміністративний матеріал, що надійшов від Державної податкової служби України ГУ ДПС у Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючу продавцем у ФОП ОСОБА_2 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , рнокпп НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 229/18-28-07-06 від 10 квітня 2025 року 10 квітня 2025 року при проведенні фактичної перевірки магазину ФОП ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , продавець ОСОБА_3 вчинила правопорушення: встановленого законом порядку проведення розрахунків, а саме при вибірковій перевірці електронних касових чеків до реєстратора розрахункових операцій за фіскальним номером встановлено, що за період з 28.09.2024 по 30.03.2025 при реалізації підакцизних товарів розрахункові операції проводилися через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування та без видачі розрахункових документів встановленої форми та змісту (в касових чеках не зазначено обов?язковий реквізит фіскального касового чеку «цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер)»; в окремих чеках не зазначено коди товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), чим порушено вимоги пунктів 1, 2 та 11 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року N? 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала в повному обсязі.

Суддя, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши додані до протоколу письмові докази, дійшла висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, виходячи з такого.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 229/18-28-07-06 від 10 квітня 2025 року в АДРЕСА_3 , хоча перевірка проводилася за адресою: АДРЕСА_2 , в якому вказано, що ОСОБА_3 є продавцем у ФОП ОСОБА_2 , відмовилася від підпису про що складено акт відмови від підпису. Дослідивши акт про неможливість підписання та вручення матеріалів фактичної перевірки платнику податків (або його законним представникам) від 10 квітня 2025 року № 453/с/18-28-07-06 він складений про неможливість 10 квітня 2025 року підписати та вручити матеріали фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 , а не за відмову ОСОБА_1 від підпису протоколу.

Крім цього протокол № 229/18-28-07-06 від 10 квітня 2025 року складено на ОСОБА_3 , хоча відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 ця особа є ОСОБА_1 .

Відповідно до Інструкції з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 № 566, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 р. за № 1046/29176 у разі неможливості складання протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення протокол складається в податковому органі. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до податкового органу для складання та підписання протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі. У разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у запрошенні час складається акт довільної форми, який засвідчує факт такої неявки. Акт підписується не менш як трьома посадовими особами контролюючого органу та реєструється у журналі реєстрації актів, що засвідчують факт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (додаток 2).

Крім того, уряд України у справі «Надточій проти України» № 7460/03 від 15 травня 2008 року визнав, що КУпАП має карний кримінально-правовий характер /п. 21 рішення Європейського суду з прав людини у вказаній справі/, а тому процесуальні норми КУпАП кореспондуються з процесуальними нормами КПК України.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути допустимим доказом, так як складений з порушенням норм КУпАП та Інструкції щодо процедури його складання, а саме, протокол було складено не за місцем вчинення правопорушення, до нього не додано доказів, що ОСОБА_1 викликалася до м. Суми до відділу перевірок для складання протоколу відносно неї, про вручення їй цього виклику, її неявки та вручення їй копії протоколу. Суддя не бере до уваги акт відмови, оскільки він складений за неможливість вручення та підписання матеріалів перевірки саме фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 , а не за відмову ОСОБА_1 від підпису протоколу. Інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП суду не надано. Крім цього в матеріалах справи відсутній доказ, яким підтверджено, що ОСОБА_1 працює продавцем у ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії. Згідно із статтею 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цей принцип презумпції невинуватості узгоджується з положенням Європейської конвенції з прав людини, визначеними ч. 2 ст. 6, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, суддя дійшла висновку, що в судовому засіданні не було встановлено та доведено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, тому вона не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 155-1 , ст.ст. 247, 251, 252, 268, 271, 280, 283, 287-289 КУпАП,

УХВАЛИЛА:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання у 10-денний строк з дня її проголошення апеляції до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд.

Постанова набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.С. Семенова