Справа № 450/701/25 Провадження № 3/450/679/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 7 ст. 121 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

04.02.2025 року о 12 год. 23 хв. на автодорозі М11 «Львів-Шегині» 10 км + 400, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Постанова ЕНА № 3685380 від 18.12.2024 року. Правопорушення зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 474596 та 471915.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9в ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 7 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотань до суду не скеровував.

При цьому, визначений частиною другою статті 268 КУпАП перелік справ, розгляд яких здійснюється за обов`язкової присутності особи, не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України»(Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02) , «Карнаушенко проти України»(Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02) .

Відтак, враховуючи необхідність дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених законом, суд прийшов до переконання щодо розгляду адміністративної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9в ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 121 КУпАП, його вина доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 238218 від 04.02.2025 року; рапортом від 04.02.2025 року; довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Наталії Дяків від 07.02.2024 року, про те, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягався 18.12.2024 року УПП у Львівській області ДІІ до адміністративної відповідальності за скоєння 18.12.2024 року правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

У відповідності до абзацу 4 п. 28 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року (із змінами і доповненнями від 19.12.2008 року №18) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - не можна накладати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 238218 від 04.02.2025 року, у графі належність транспортного засобу RENAULT KANGOO EXPRESS н.з. НОМЕР_1 вказано ТзОВ.

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605, 60 гривень судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяІ. І. Мельничук