ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3484/25
провадження № 3/753/2107/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., за участю захисника Євдокимова Д.А., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого лікарем стоматологом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

01 лютого 2025 року о 00-й годині 40 хвилин в м. Києві, вул. Набережно Дніпровська водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 керував автомобілем « Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння шкіри обличчя, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи відбуватиметься в Дарницькому районному суді м. Києва.

Проте, будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином повідомленим за допомогою направлення СМС-повідомлень, на виклики суду не з`являвся.

Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП, встановлено вичерпний перелік норм, при розгляді яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Однак, ст. 130 КУпАП в цьому переліку відсутня.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , за участю його захисника, на підставі наявних доказів.

Захисник Євдокимов Д.А. просив закрити адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Вказав, шо ОСОБА_1 , будучи хірургом стоматологом повертався вночі додому з лікарських операцій, які здійснював для поранених захисників, законно керував транспортним засобом під час комендантської години, оскільки мав перепустку видану військовим комендантом м. Києва. ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час тривоги та пред`явив їм перепустку. При цьому з відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, ОСОБА_1 не було оголошено жодної ознаки алкогольного сп`яніння. На відео чітко вбачається, що ОСОБА_1 є абсолютно тверезим, та жодних ознак алкогольного сп`яніння він не має. При цьому ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що згоден та не відмовляється від проходження огляду у медичному закладі, але у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою запропонував пройти в укриття і дочекатись відбою. Але ця частина розмови ОСОБА_1 та працівника поліції не зафіксована на нагрудну бодікамеру, оскільки була здалеку записана на відеореєстратор. На відео вбачається розмова працівником поліції ОСОБА_1 під час якої останньому повідомили, що зараз повітряна тривога то в медичний заклад з ним не поїдуть, що йому простіше відмовитись і погодитись на протокол. Враховуючи те, що під час складання протоколу була повітряна тривога, працівники поліції не мали проводити будь-які дії. Крім того, в той же день ОСОБА_1 в порядку самозвернення звернувся до КМНЛ «Соціотерапія» де пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, який показав, що будь-яке сп`яніння у ОСОБА_1 відсутнє. Також вказав, що направлення на огляд водія транспортному засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху датується 2023 роком, а тому є неналежним доказом.

Суд вислухавши думку захисника, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи та відеозапис з нагрудної камери, надаючи оцінку зібраним доказам у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, в судовому засіданні був переглянутий відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського, відповідно до якого він починається з того, працівники поліції стоять на вул. Дніпровська Набережна. ОСОБА_1 знаходиться біля свого автомобіля та постійно розмовляє по телефону. На відео зафіксована розмова ОСОБА_1 та працівника поліції, яка записана на відеореєстратор на автомобілі, але суті розмови не чутно. На 22 хвилині 54 секунді працівник поліції підходить до ОСОБА_1 та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи у лікаря нарколога. На 22 хвилині 59 секунді ОСОБА_1 відповідає, що може відмовитись, говорить, що хай буде протокол. На 24 хвилині 41 секунді працівник поліції знову пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, але останній просить 7 хвилин почекати його керівника. Працівники поліції погоджуються і говорять, що чекають 7 хвилин, а потім їдемо до лікаря нарколога або проходимо огляд на місці. На 35 хвилині 21 секунді працівники поліції вкотре пропонують пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. На 35 хвилині 55 секунді ОСОБА_1 дзвонить керівнику. Працівник поліції запитує ОСОБА_1 хто за нього буде приймати рішення керівник? Але відповіді не отримує, ОСОБА_1 говорить по телефону. На 38 хвилині на місце під`їжджає керівник ОСОБА_1 . Працівник поліції роз`яснює, що зупинив ОСОБА_1 та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у лікаря нарколога. На 38 хвилині 23 секунді керівник ОСОБА_1 говорить, що останній буде відмовлятись від огляду, вони потім вирішать це питання. ОСОБА_1 в цей час не заперечує проти сказаного свої керівником. Далі працівник поліції вказує, що ОСОБА_1 буде відсторонений від права керування транспортним засобом, з чим він погоджується і не заперечує. Після працівник поліції склавши протокол відносно ОСОБА_1 за порушення п. 2.5 ПДР України, зачитав йому встановлені обставини по протоколу та вручив протокол ОСОБА_1 під розпис.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, а тому доводи сторони захисту по недопустимість вказаного відео як доказу, оскільки на деяких частинах не чутно розмови є необґрунтованими.

Доводи захисника з приводу того, що ОСОБА_1 був готовий їхати до лікаря нарколога, але тільки після кінця повітряної тривоги спростовані переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського, так ОСОБА_1 не повідомляв працівника поліції, що поїде до лікаря нарколога після повітряної тривоги. Відеозапис чітко містить дані, що ОСОБА_1 більше уникав відповіді щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так само ОСОБА_1 , не виявляв бажання та не просив працівники поліції пройти в укриття. Натомість ходив біля автомобіля та постійно говорив по телефону.

Крім того, суд звертає увагу сторони захисту на те, що чинним законодавством не встановлено будь-яких обмежень виконання працівниками поліції своїх службових повноважень під час оголошення сигналу «Повітряна тривога». Враховуючи викладене, вказану обставину не можна визнати підставою для визнання дій працівників поліції при складанні протоколу незаконними.

Позицію захисника щодо того, що в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вказаний 2023 рік, тобто за два роки до події, ніяким чином не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки ці неточності можна віднести до механічної (випадкової, мимовільної) помилки працівника поліції, яка допущена під час його письмового викладу дати, що ніяким чином не вказує на недопустимість такого документу як доказу у провадженні.

Посилання захисника на висновок № 000418 від 05.02.2025 року КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», згідно якого ОСОБА_1 за самозверненням звернувся до медичної установи та за результатами розгляду - не перебуває в стані сп`яніння, не спростовує факту відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, що становить окремий склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення, він був повністю оголошений ОСОБА_1 з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння, які були у нього виявлені, а саме: саме запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння шкіри обличчя. ОСОБА_1 отримав вказаний протокол, розписався про його отримання та не висловлював свої заперечення з приводу виявлення таких ознак.

Крім того, відповідно до вимог розділу п. 1 Х розділу «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані вимоги працівниками поліції були виконані та ОСОБА_1 був відсторонений від права керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють імперативний обов`язок водія, а не його право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Судом встановлено, працівник поліції встановивши наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, запропонував, висунув неодноразово вимогу водієві пройти огляд на стан сп`яніння, що чітко зафіксовано на відеозаписі на що останній уникав відповіді, потім відмовився та вказав, хай буде протокол. Після чого працівники поліції почав цю відмову процесуально оформлювати, а саме складати протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривні.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба