Справа№ 953/2833/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2025 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 121-3 ч.1, 126 ч. 2 КпАП України,-

встановив:

19.03.2025 о 18-00 годині, м. Харків, дорога кільцева 505 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG з номерним знаком НОМЕР_2 , який не належить даному транспортному засобу.

Крім того, 19.03.2025 о 18-00 годині, м. Харків, дорога кільцева 505 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Правопорушник на початку судового засідання вину у скоєнні адміністративних правопорушень визнав, але в подальшому повідомив суду, що вину не визнає.

16.04.2025 до суду від представника правопорушника - адвоката Комова О.Г. надійшли письмові пояснення, в яких представник просить провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, допитати в якості свідка ОСОБА_2 , та витребувати з ПП «Маршал» відеозаписи з камер спостереження.

Щодо витребування відеозаписів суд зазначає наступне.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне судове рішення.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд виходить з того, що для об`єктивної оцінки дій ОСОБА_1 є достатні докази для розгляду справи по суті, у зв`язку з цим відсутня потреба у витребуванні відеозаписів, зазначених у клопотанні, оскільки орган, що склав протокол та надіслав матеріали до суду, вважав, що додав усі необхідні докази.

За клопотанням представника правопорушника у судовому засіданні в якості свідка допитано ОСОБА_2 .

Так, свідок у судовому засіданні повідомив суду, що за кермом транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUAREG перебував саме він, але пересів на пасажирське місце, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUAREG д.н.з. НОМЕР_3 належить йому, однак він поставив на нього інший номерний знак, а саме НОМЕР_2 , для чого він це зробив повідомити не зміг.

Суд, дослідивши докази по справі, вислухавши учасників судового розгляду, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 121-3 ч.1, 126 ч. 2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129 Конституції Українирозгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

За ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 12, 13 КУпАП передбачено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Правовими приписами ч.1 ст. 121-3 КУпАП встановлена відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Правовими приписами ч.2 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Факт вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом серії ЕПР1№ 276001 від 19.03.2025, протоколом серії ЕПР1 № 275989 від 19.03.2025, довідкою про належність транспортного засобу, рапортом, фактичними даними, що містяться на дисках з відео-матеріалом, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення та дослідженими в судовому засіданні.

Вказані протоколи про адміністративне правопорушення складені у відповідності до вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.9 в ПДР, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу, та п. 2.1А, відповідно до якого, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Факт вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 зафіксовано на дисках з відео-матеріалом доданими до протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 та/або його представником суду не надано. Також і не надано будь-яких доказів на спростовання відомостей зазначених в протоколах, та відомостей, що містяться на відео.

Протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 276001 від 19.03.2025 та ЕПР1 № 275989 від 19.03.2025 відносно ОСОБА_1 складені в установленому законом порядку, відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, тобто керування або експлуатація транспортного засобу з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, та ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Не визнання вини правопорушником, вищевикладеного висновку суду не змінюють та розцінюються судом, як намагання уникнути адміністративної відповідальності, оскільки з відеозапису оглянутому в судовому засіданні вбачається, що після зупинки транспортного засобу з водійського місця вийшов саме він та стверджував працівникам поліції, що сидів за кермом.

При цьому, у проколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 276001 від 19.03.2025 та ЕПР1 № 275989 від 19.03.2025, у п. 14 пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення, містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , а саме зазначено: сів за кермо, вчився їздити.

Покази свідка ОСОБА_2 , який був попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення за ст.. 384, 385 КК України, не підтверджуються ані відеозаписами, ані показами самого правопорушника.

Посилання захисника на те, що на одному диску на 27 хвилині та на другому - на 33 хвилині міститься відеозапис, на якому працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 про те, що розполагають даними, що за кермом перебував свідок ОСОБА_2 , не відповідають дійсності, оскільки працівники поліції на відеозапису говорять: «що за кермом був ОСОБА_2 , тоді він повинен відповідати за ст. 130 КУпАП». При цьому, сам ОСОБА_1 стверджує, що він був за кермом.

Так як, адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушень, передбачених ст. 121-3 ч. 1, 126 ч. 2 КУпАП розглядається одночасно, у відповідності зі ст. 36 КУпАП, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ст. 126 ч. 2 КУпАП.

При цьому, у відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає за необхідне призначити останньому адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121-3, 126, 247, 283, 284 КпАП України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд ,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121-3 ч. 1 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн., 00 коп.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп.

На підставі ст. 36 КпАП України призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп. (отримувач: ГУК Харівськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача: 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: оплата штрафу за постановою суду по протоколу про адміністративне правопорушення вказавши серію, номер, дату складання та ПІБ).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбаченихстаттями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Г.А. Зуб