Справа №760/1275/25 3/760/1619/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Бурлака О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює слюсарем, ІПН: НОМЕР_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.12.2024, о 20 годині 30 хвилин, в м. Києві, по вул. Миколи Василенка, 7, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 217030», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Alkotest Drager», що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського № 467221, 477764. Результат огляду 1,13 %.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, визнав та не заперечував обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд, врахувавши доводи ОСОБА_1 , дослідивши надані докази, вважає, що вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується такими доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 208219 від 29.12.2024, у якому викладені встановлені судом обставини;

копією постанови серії ЕНА № 3754446 про застосування стягнення до ОСОБА_1 у зв`язку з адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу;

чеком приладу «Драгер» з результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння від 29.12.2024, результат якого - 1,13 ‰;

актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 згоден з результатами огляду на стан сп`яніння;

відеозаписом події, який підтверджує обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який долучено до матеріалів справи, встановлено, що було проведено огляд ОСОБА_1 на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер».

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, достатні та допустимі дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання, у справі відсутні і не встановлені, а також ОСОБА_1 до суду не подавалися.

Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні. Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.

Разом з тим, судом встановлено, що відеозапис здійснювався при фіксації дій, передбачених ст.ст. 266, 254, 256 КУпАП. При цьому, жодних обставин, які б спростовували достовірність даних, відображених на відеозаписі, суду не надано.

Відповідно до вимог п.2.9а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв`язку з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він 29.12.2024 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Поряд із цим, як роз`яснено в абзаці 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №18 від 19.12.2008, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Отже, в даному випадку до нього не можливо застосувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Тому з урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу згідно із санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Штраф підлягає сплаті за такими банківськими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300 Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783; номер рахунку (IBAN): UA0026001; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: адмін.штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (постанова суду у справі №760/1275/25).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., який необхідно сплатити за реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: *;101; ідентифікаційний номер, Судовий збір стягнутий з П.І.Б., на користь держави, за рішенням 760/1275/25 (номер справи).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15-ть днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15-ть днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.В.Бурлака