Справа № 163/529/25 Провадження №33/802/300/25 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

захисника ОСОБА_1 Омелянюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 березня 2025 рокупро притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Любомльського районного суду Волинської області від 27.03.2025року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04.03.2025 року о 13:25 годині на 488 км АД М07 в порушення п.2.9.а Правил дорожнього руху керував автомобілем "MAN" з причіпом, з номерними знаками НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення.

Стверджує, що в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння не перебував, а судом першої інстанції було неповно досліджено матеріали справи, не допитано працівника поліції, що склав протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім того в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не зазначено номеру та реєстрації приладу за допомогою якого проводився такий огляд, натомість у протоколі про адміністративне правопорушення такі дані зазначені, що свідчить про те, що на місці події застосовувався інший пристрій у якого відсутня спеціальна технічна документація.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Захисник не заперечував щодо продовження слухання справи у відсутності його довірителя. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Омелянюка М.В., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини суд повинен виходити з положень ст.251 КпАП України, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ст.130 КпАП України адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, відповідно до вимог п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Судом першої інстанції вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, досліджено наявні в матеріалах справи докази, враховано обставини справи, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №261962 від 04.03.2025 року (а.с.1);

- роздруківкою чека Драгер до протоколу від 04.03.2025 року, результат тесту 0,76 проміле (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 04.03.2025 року (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.03.2025 року (а.с.5);

- зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення не керувати транспортним засобом протягом 24 годин (а.с.6);

- відеозаписом з боді-камер працівників поліції (а.с.9).

Твердження апелянта про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, не відповідають дійсності та спростовуються наявними доказами в матеріалах справи. Зокрема, згідно з роздруківкою результатів тестування на стан алкогольного сп`яніння, показник становив 0,76 проміле алкоголю у видихуваному повітрі, на що ОСОБА_1 був згідний з результатами, ствердивши це своїм підписом. Доказів, які би спростовували об`єктивні дані тестування апелянтом не надано.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №261962 від 04.03.2025 року, роздруківки чека Драгер до протоколу, акта огляду, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, зав. №ARHJ-0254 (а.с.1,3,5), що повністю узгоджується з наявними у справі копіями документів, які відносяться до газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» зав. №ARHJ-0254 (а.с.18-22).

Таким чином твердження апелянта про використання іншого приладу є необґрунтованими та спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи. Докази, що підтверджують результати огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю узгоджуються між собою за змістом, апелянтом не наведено жодних підстав ставити під сумнів їх достовірність.

Від так, доводи апеляційної скарги та захисника жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 27 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.