Справа № 168/286/25
Провадження № 3/168/171/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року сел. Стара Вижівка

Суддя Старовижівського районного суду Волинської області Малюта А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 3 (сел.Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 257156 від 26 лютого 2025 року, вбачається, що 26 лютого 2025 року о 17.24 год. ОСОБА_1 в сел.Стара Вижівка по вул.Лісова Ковельського району Волинської області керував електромотициклом вантажним марки «Fada бізон», в стані алкогольного сп`яніння.

Чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України. За що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Клімук В.С. заявив клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Про що подав клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що поліцейськими не з`ясовано у водія ОСОБА_1 чи згідний він із показниками приладу, не роз`яснено йому право, у разі незгоди з результатами огляду, на освідування в медичному закладі та не запропоновано це зробити. До матеріалів справи хоча долучене направлення на огляд водія в медичному закладі, однак зазначено, що «огляд в закладі охорони здоров`я не проводився у зв`язку зі згодою водія пройти тест на місці зупинки транспортного засобу». Крім цього, адвокат зазначив, що трубка, яка використовувалась для проходження огляду, вже була у використанні. Трубка з упаковки не виймалась, цілісність такої упаковки не перевірялась та не демонструвалась. Що є порушенням вимог Інструкції про порядок проведення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім цього, зазначив, що ОСОБА_1 керував електромотоциклом марки «Fada бізон», який має потужність менше, ніж 4 кВт, який не є механічним транспортним засобом. Тому ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення вказаного правопорушення. Разом з цим, прилад Драгер Алкотест, яким було проведення тестування на стан алкогольного сп`яніння, пройшов перевірку більше ніж 8 місяців тому. Що порушує термін проходження такої перевірки кожні 6 місяців. Тому просив провадження у справі закрити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив щодо вчинення ним адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП. Просив провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи: протокол серії ЕПР1 № 257156 від 26 лютого 2025 року, рапорти працівників поліції від 26 лютого 2025 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; результат тестування (1,54 проміле) та відеозапис події правопорушення з нагрудної камери поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення статті 7 КУпАП, передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Cуд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається Європейським Судом як кримінально - правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті для здійснення діяльності».

Визнання кримінально - правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на участь у судовому засіданні, право на захист своїх інтересів за допомогою професійного захисника, право на надання доказів та пояснень щодо висунутого обвинувачення, оскарження судових рішень.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений Кодексом України про адміністративні правопорушення, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (в подальшому - Порядок № 1103)

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відтак, нормами чинного законодавства України визначено дві підстави направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, якими є: відмова особи від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу; висловлення водієм незгоди з результатами огляду, проведеного на місці зупинки автомобіля.

Як вбачається з відеозапису, працівником поліції не роз`яснено ОСОБА_1 його право бути незгодним з результатами тестування та подальшим його направленням до найближчого закладу охорони здоров`я.

Підставними є покликання захисника Климука В.С. на те, що, оскільки при проведенні його огляду на стан сп`яніння застосовано прилад Драгер з порушеним терміном калібрування, встановленим заводом-виробником, то його результати є сумнівними.

За приписами частини 2 статті 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Як прослідковується з наявного у матеріалах справи результату проведеного 26 лютого 2025 року тестування ОСОБА_1 , такий проводився за допомогою алкотестеру Drager 6810, останнє калібрування якого здійснено 13 червня 2024 року.

Інструкцією про експлуатацію алкотестера Драгер визначено необхідність проведення калібрування алкотестера Drager 6810 періодичністю «кожні шість місяців».

Із квитанції результату тестування вбачається, що результат проведено 26 лютого 2025 року о 17.32 год., температура повітря 15 градусів.

Із витягу з сайту «Sinoptik», наданого в судове засідання адвокатом Клімуком В.С. вбачається, що в смт. Стара Вижівка погода 26 лютого 2025 року була від -1 до +11градусів.

При цьому, згідно з положеннями розділу проведення замірів інструкції з використання технічного засобу «Драгер» умовою проведення замірів є використання нового мундштука для кожної особи, що підлягає огляду.

З відеозапису не встановлено, що працівником поліції не був використаний новий мундштук. Таким чином, результати показників приладу «Драгер» викликають у суду обґрунтовані сумніви. Відтак у зв`язку з неможливістю визначити достовірність показників технічного приладу, суперечливі показники не можуть вважатися належним доказом підтвердження стану алкогольного сп`яніння.

Як зазначено в пункті 1.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Термін "транспортний засіб" означає сукупність усіх механічних і немеханічних засобів, які можуть бути використані для руху дорогами загального користування.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Згідно з пунктом 2.13 ПДР України до категорії А1 належать такі транспортні засоби - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Наявність посвідчення водія та реєстраційного документа передбачено виключно для механічних транспортних засобів. Розмежування поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. До механічних транспортних засобів можуть бути віднесені електровелосипеди та електромопеди з потужністю від 3 до 4 кВт.

Крім того, Правила дорожнього руху взагалі не містять такого визначення як «електровелосипед» чи «електромопед» та не відносять такий транспортний засіб до механічних, а також не прирівнюють його до мопеда в розумінні положень Правил дорожнього руху.

Що узгоджується постановами Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року (справа № 734/3389/24) Кропивницького апеляційного суду від 12 вересня 2023 року (справа № 385/642/23).

Виходячи з положень частини1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року та «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є неприпустимим, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово наголошено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, беручи до уваги вищевказане суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю згідно вимог статті 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись статтями 221, 247, 266, 284, 294 КУпАП України,

суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Малюта