ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1159/25 Справа № 206/4521/24 Суддя у 1-й інстанції - Прінь І. П. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Чуб В.С., переглянувши апеляційну скаргу останньої, на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 10 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що 09.06.2024 року о 09-50год. в м. Дніпро, по вул. 20-річчя Перемоги 49-А, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом ЗАЗ-Daewoo Т13110 державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покрову обличчя. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, згідно із висновком КП «ДБКЛПД`ДОР № 2293 від 12.06.2024 року. ОСОБА_1 порушила п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутності складу правопорушень, так як відсутні докази законної зупинки і факту керування автомобілем. Рапорт працівника поліції не може бути доказом вказаних фактів. Разом з цим відеозапис є неналежним доказом тому що містить не повну інформацію подій. Окрім цього, протокол складений з порушенням строків та порушенням права на захист. Захисник вказує про порушення процедури огляду, оскільки в матеріалах справи відсутнє направлення, а висновок складений не в день проходження процедури.

Захисник в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; висновком закладу охорони здоров`я, яким підтверджується стан алкогольного сп`яніння у правопорушниці; відеозаписом, яким підтверджується законність процедури проходження огляду, факт керування.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги, що матеріалами справи не доведено законної зупинки автомобіля та факту керування безпідставні і спростовуються відеозаписом з якого видно, що працівники поліції повідомили причину зупинки та вказали, що ОСОБА_1 здійснила рух з порушенням дорожнього знаку, на що остання у відповідь пояснила, що не побачила дорожнього знаку. Крім цього, ОСОБА_1 не заперечувала, що керувала транспортним засобом.

Необгрунтованими є доводи щодо відсутності в матеріалах справи направлення на огляд в заклад охорони здоров`я, так як обов`язковості долучення такого направлення не передбачено Законом, в разі встановлення стану сп`яніння обов`язково долучається висновок закладу охорони здоров`я, який в даному випадку наявний у матеріалах справи, що відповідає Інструкції від 07.11.2015 № 1395 з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відеозапис апеляційний суд вважає належним доказом, ним підтверджується як факт керування автомобілем, так і процедура огляду, що відповідає положенням ст. 266 КУпАП.

Дійсно висновок закладу охорони здоров`я та протокол складені не в день проходження огляду, але цей факт викликаний з об`єктивних причин, так як ОСОБА_1 проходила огляд, об`єктом якого були зразки біологічного середовища, а для встановлення стану водійки необхідний час, що стало підставою для складання висновку в інший день. Крім цього, після отримання висновку, щоб не порушувати права ОСОБА_1 , працівники поліції здійснювали виклик останньої для складання та вручення протоколу, куди правопорушниця не явилася, тому протокол складений не в день отримання висновку із закладу охорони здоров`я

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить вважає, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Чуб В.С. - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький