Справа № 646/597/25
Провадження № 3/646/1377/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року місто Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Чорна Б.М., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Військової служби правопорядку щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, головного сержанта в/ч НОМЕР_1 , солдата, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2025 року офіцером відділення організації охорони патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку у гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_1 складено протокол ДНХ-2/78 про військове адміністративне правопорушення, згідно відомостей якого 04 січня 2025 року о 04 год 30 хв солдат в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , в умовах воєнного стану, під час виконання службових обов`язків та знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. В подальшому солдата було направлено представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 до КНП ХОР «ОКНЛ» для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився від медичного огляду.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 січня 2025 року вказаний протокол було повернуто на дооформлення.

28 квітня 2025 року вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення після дооформлення надійшов до Основ`янського районного суду міста Харкова для розгляду.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з таких підстав.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а провадження № К/9901/12342/18) зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДНХ-2/78, 04 січня 2025 року о 04 год 30 хв солдат в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , в умовах воєнного стану, під час виконання службових обов`язків та знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. В подальшому солдата було направлено представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 до КНП ХОР «ОКНЛ» для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився від медичного огляду.

Враховуючи, що вищевказані події відбувалися 04 січня 2025 року, суддя вважає неможливим подальший розгляд справи, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строк накладення адміністративного стягнення, встановлений ч. 1 ст. 38 КУпАП, закінчився.

Вказане правопорушенням не є триваючим, а застосування адміністративного стягнення поза межами тримісячного строку з дня його вчинення, є неправомірним.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є імперативною нормою і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

На переконання суду, закінчення строку означає, що провадження належить закрити без дослідження питання вини як це слідує з приписів ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Цей строк наданий законодавцем державі для того, щоб протягом його перебігу або довести винуватість особи, або констатувати її невинуватість.

Якщо цього не зроблено, то суд не повинен удаватися в дослідження питань вини, позаяк це дорівнює її недоведеності та є законним правом особи уникнути переслідування або притягнення до суду по закінченню певного періоду після події правопорушення.

Отже, оскільки на момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КпАП України, суддя позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення суддя виносить постанову про закриття справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 38, 247 ч. 1 п. 7, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя Б.М.Чорна