Справа № 214/1218/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 квітня 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Малаховська І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Встановив:

02.02.2025 року о 01-13 год. по вулиці Вільній Ічкерії , 8а водій ОСОБА_1 керував механічним транспортом засобом Hundai Santa НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Зафіксовано на БК 475346,475353. Факт руху Ксіомі.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Зайцев О.В. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_1 був неправомірно зупинений працівниками патрульної поліції. Також вказує, що відповідно до інформації викладеної в протоколі на думку інспектора Руденко О.О. у ОСОБА_1 мались ознаки алкогольного сп`яніння, такі як: запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, однак із наявних «доказів» достеменно не зрозуміло, як поліцейський дійшов до такого висновку. Які саме дії ним були вчинені, щоб зафіксувати перелічені ознаки.

Суд, вислухавши захисника, дослідивши письмові та відеодокази доходить до наступного висновку.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 236416 від 02.02.2025 року, 02.02.2025 року о 01-13 год. по вулиці Вільній Ічкерії , 8а водій ОСОБА_1 керував механічним транспортом засобом Hundai Santa Fe QA3595 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Зафіксовано на БК 475346,475353. Факт руху Ксіомі.

Судом було досліджено наступні матеріали справи:

-Рапорт інспектора Руденко О від 02.02.2025 року;

-Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 02.02.2025 року відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

-Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «КПНД ДОР» від 02.02.2025 року.

-Довідку інспектора відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УППП в Дніпропетровській області ДПП Кузмінського В. відповідно до якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом НОМЕР_2

-Відеозаписи наявні на DVDR диску. Так, на відеофайлі Clip 0 зафіксовано факт руху транспортного засобу та його зупинку. Після зупинки транспортного засобу та розмови інспектора з водієм, встановлено за кремом був ОСОБА_1 .. З відеозапису Clip 1 ( 01-15 год. ) вбачається, що інспектор патрульної поліції повідомив водієві ОСОБА_1 про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме наявний запах алкоголю з порожнини рота. Водій пояснив, що напередодні вечорі вживав алкоголь, в зв`язку з чим інспектор запропонував впріти пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі охорони здоров`я. На прохання інспектора пройти огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння, водій відмовився. 0 01-22 годині інспектор повторно запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився. Потім, інспектор патрульної поліції роз`яснив водієві його права, передбачені ст. 63 Конституції України та 258 КУпАП . На фідеофайлі Clip 2 о 01-58 годині зафіксовано процедуру складання протоколу.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначена Інструкція встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вважаю що вимоги Інструкції жодним чином не порушені інспектором та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Крім того, суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Об`єктивність думки інспектора поліції про наявність або відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не може впливати на склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи адвоката та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що йому не було вручено копію направлення суд до уваги не приймає, оскільки направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану, в тому числі наркотичного сп`яніння складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення лікарем огляду особи. Видача водію направлення на огляд з метою виявлення стану, в тому числі наркотичного сп`яніння Інструкцією не передбачена. Вся процедура огляду водія у медичному закладі проводиться виключно за участю працівників поліції, які і доставляють водія до лікарні, що передбачено ч. 4 ст. 266 КУпАП.

Так, як зазначено в усталеній практиці ЄСПЛ: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил,оскільки володіння та використання автомобілів є таким,що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем з метою їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (Рішення Європейського суду з прав людини по справі "О`Галлоранта Франціс проти Сполученого Королівства"("O'Halloranand Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Отже, ОСОБА_1 реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Перевіряючи доводи захисника щодо відсутності визначених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» підстав для зупинки транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні з 24.02.2022 введений воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому був продовжений та станом на 23.11.2024 року діяв.

Згідно з п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573, під час дії комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.

На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

З урахуванням викладених обставин суд вважає, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час дії комендантської години, що давало працівникам поліції підстави відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» здійснити зупинку такого транспортного засобу.

Крім того, суд вважає, що таке обмеження прав ОСОБА_2 , як зупинка транспортного засобу в період дії комендантської годи під час введення в країні воєнного стану є виправданим.

Всі інші заперечення наведені захисником Зайцевим О.В. в письмовому клопотанні суд розцінює як спосіб уникнення водієм ОСОБА_1 відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР України та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Наявні в матеріалах письмові та відеодокази суд визнає належними та допустимими доказами, оскільки вони узгоджуються між собою та стосуються предмету доказування.

Попри заперечення захисника, судом зроблено висновок про відсутність підстав для закриття провадження у справі та є очевидним, що інспектором було правильно складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 236416, а долучені до нього докази в сукупності з обставинами, які встановлені в судовому засіданні, дають змогу суду дійти висновку про наявність діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника ОСОБА_1 відсутності обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортерним засобом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 294, 303 КУпАП, суд, -

Постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 ( один) рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником та потерпілим упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя І.Б. Малаховська