Справа № 457/2183/24 Головуючий у 1 інстанції: Грицьків В. Т.
Провадження № 33/811/537/25 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 10 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 10 січня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 23.11.2024 року о 14.12 год. в м. Трускавці, на вул.Данилишиних, 23, керував автомобілем марки «Мерседес Бенз», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що розгляд справи проводився у його відсутності, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 19.03.2025 року. Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що саме він керував автомобілем, оскільки працівники поліції під`їхали до припаркованого транспортного засобу, яким він не керував, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. Крім того, зазначає, що огляд проводився за відсутності свідків, а наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Гук Н.В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що розгляд справи проводився у відсутності ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови він отримав 19.03.2025 року, а апеляційну скаргу подав 31.03.2025 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180411 від 23.11.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 23 листопада 2024 року, згідно з якими у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, а огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі не проводився; наявними в матеріалах справи відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, якими підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі; даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3532436 від 23 листопада 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Так, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора підтверджується, що працівники поліції на службовому автомобілі під`їхали до транспортного засобу марки «Мерседес Бенз», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований з порушенням правил ПДР України.

На запитання поліцейського ОСОБА_1 підтвердив, що є водієм транспортного засобу, за що відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3532436 від 23 листопада 2024 року за ч.1 ст.122 КУпАП.

В подальшому, після встановлення у водія ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в медичному закладі або відмовитися від проходження такого.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в передбаченому законом порядку, зазначивши, що не керував транспортним засобом.

Водночас, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтвердив експедитор ОСОБА_2 , який слідував разом з ОСОБА_1 у транспортному засобі та якому, в подальшому, було передано керування вказаним автомобілем, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою.

Крім того, суд звертає увагу на те, що постанова серії ЕНА № 3532436 від 23 листопада 2024 року складена відносно ОСОБА_1 за те, що він, як водій, здійснив зупинку ТЗ ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9.и. ПДР України.

ОСОБА_1 сплатив штраф за вказане правопорушення, чим підтвердив факт керування транспортним засобом.

Відтак, на переконання суду апеляційної інстанції, сукупність наявних доказів дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, а тому доводи ОСОБА_1 у апеляційній скарзі про протилежне є безпідставними.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи апелянта про те, що відеозапис є небезперервним, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, вважаю необґрунтованими.

З огляду на те, що під час огляду ОСОБА_1 здійснювався відеозапис, присутність свідків, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час вказаної дії не передбачена, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Трускавецького міського суду Львівської області від 10 січня 2025 року.

Постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 10 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.