П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2025 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Покатілов О.Б., з участю адвоката Жмуцького М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 08.12.2024 року близько 00 год. 10 хв. в м. Житомирі по вул. Селецькій, 13, керував транспортним засобом Nissan, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alсotest 6810, що підтверджується тестом № 1261 від 08.12.2024, результат огляду 2,21 ‰ (проміле). Від керування т/з водій відсторонений, шляхом зупинки у дозволеному ПДР місці.

Таким чином ОСОБА_1 обвинувачується у порушенні вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що був хворий, з метою лікування вживав горілку з перцем. Потім виникла необхідність поїхати в аптеку. За кермом автомобіля була дружина, вона заблукала, запанікувала, тому він сів за кермо, щоб виїхати. Автомобілем він керував нетривалий час.

Адвокат Жмуцький М.В. у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 18 КУпАП, оскільки вважає, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.

Суд дослідив матеріалами справи, а саме: результат тесту на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою приладу Drager Alсotest 6810, тест № 1261 від 08.12.2024 року, результат 2,21 ‰, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.12.2024 року, рапорт командира роти № 2 БУПП в Житомирській області ДПП М.Линника від 08.12.2024 року, оптичний диск з відеозаписом подій.

Суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доходить наступного.

Факт вживання ОСОБА_1 алкоголю та керування ним транспортним засобом 08.12.2024 року було підтверджено останнім у судовому засіданні під час надання суду пояснень по суті справи. Крім того, керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою приладу Drager Alсotest 6810, тест № 1261 від 08.12.2024 року, результат 2,21 ‰.

Вирішуючи клопотання адвоката Жмуцького М.В. про закриття провадження у справі на підставі ст. 18 КУпАП, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Той факт, що ОСОБА_1 необхідно було сісти за кермо та керувати транспортним засобом не може вважатись крайньою необхідністю, оскільки вимушене заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам могло бути усунуто іншими способами, менш значними. З наданих суду пояснень не вбачається існування обставин, які потрібно було усунути з наслідком вчинення цього правопорушення. Погіршення самопочуття його чи третьої особи, яка керує автомобілем само по собі такою обставиною не являється. Крім того, ОСОБА_1 , враховуючи погіршення стану здоров`я, міг викликати швидку медичну допомогу, з метою відвернення шкоди чи загрози здоров`ю та життю.

Оцінюючи викладені докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та його вина повністю підтверджується представленими доказами по даній адміністративній справі, зокрема, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується як поясненнями самого ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні, так і результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою приладу Drager Alсotest 6810, тест № 1261 від 08.12.2024 року, результат 2,21 ‰.

На підставі викладеного, суд накладає на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області;/Житомир обл./21081300; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UА0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.(Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача:UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя О. Б. Покатілов