ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1103/25 Справа № 205/1907/25 Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Луковенка А.А.

апеляційну скаргу захисника Луковенка А.А. на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із постановою суду першої інстанції, 28.12.2024 р. о 15 годині 30 хвилин в місті Дніпро по вулиці Кайдацький шлях, 4, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_1 , в районі ЕО8, не надав переваги у русі та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ставши учасником ДТП, після чого залишив місце пригоди та до поліції про ДТП не повідомив, вжитими заходами розшуку був встановлений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10.а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування необхідності поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що 12.02.2025 року через додаток Дія ОСОБА_1 в електронному вигляді отримав копію постанови від 12.02.2025 року у справі № 205/1892/25, а постанова у справі № 205/1907/25 в додаток Дія не надійшла до теперішнього часу. Ознайомившись зі змістом постанови у справі № 205/1892/25, він дізнався про закриття провадження в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, що на думку ОСОБА_1 , мало б призвести до відсутності складу адміністративного правопорушення і за ст. 122-4 КУпАП. Поштовим зв`язком копія постанови ОСОБА_1 не надходила. Також у застосунку Дія йому надійшла лише одна постанова, через що він вважав, що справи за ст. 124 КУпАП та за ст. 122-4 КУпАП були об`єднанні в одне провадження. Про факт притягнення до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП останній дізнався лише 21.03.2025 року, після отримання копій постанов особисто у суді.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що 28.12.2024 р. о 15 годині 30 хвилин в місті Дніпро по вулиці Кайдацький шлях, 4, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_1 , в районі ЕО8, не надав переваги у русі та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка перетинала проїзну частину по позначеному пішоходному переходу. Внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, пошкоджене майно, спричинені матеріальні збитки. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 18.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Зазначає, що обставини подій розглядались судом першої інстанції в межах справ № 205/1892/25 за ст. 124 КУпАП та № 205/907/25 за ст. 122-4 КУпАП.

Вказує, що у протоколі зазначено, що було спричинено шкоду, проте не вбачається чому саме завдано шкоду з матеріальними збитками.

Зазначає, що з обставин пригоди, яка мала місце 28.12.2024 року, слідує, що внаслідок порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, наслідки у вигляді майнової шкоди, як обов?язкової ознаки складу правопорушення, яке ставиться йому у провину, у даному випадку не настали, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 2333172 від 29.01.2025, протокол огляду місця події зі схемою та фототаблицею до нього від 28.12.2024 року, не містить відомостей про те що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , отримав пошкодження, крім того, не зазначено іншої матеріальної шкоди завданої його діями, внаслідок чого відсутня обов`язкова ознака об`єктивної сторони даного складу правопорушення.

Захисник вказує, що судом першої інстанції було прийнято рішення про закриття провадження в справі № 205/1892/25 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв?язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Рішення про об?єднання справ № 205/1892/25 за ст.124 КУпАП та № 205/1907/25 за ст.122-4 КУпАП про притягнення до відповідальності ОСОБА_3 не приймалось і одночасно судом було винесено постанову по справі № 205/1907/25 за ст. 122- 4 КУпАП та ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122- 4 КУпАП.

Вказує, що до початку розгляду справи останній надав письмові пояснення, в яких повідомив, шо 28.12.2024 р. о 15 годині 30 хвилин в місті Дніпро по вулиці Кайдацький шлях, 4, він, керуючи автомобілем Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_1 , в районі ЕО8, не надав переваги у русі та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка перетинала проїзну частину по позначеному пішохідному переходу. Після наїзду на пішохода ОСОБА_1 запропонував потерпілій ОСОБА_2 надати медичну допомогу, відвезти її до лікарні, а місце події ОСОБА_1 залишив лише з дозволу ОСОБА_2 після її повідомлення про відстуність претензій та відсутності необхідності надання їй медичної допомоги.

Зазначений факт було встановлено під час розгляду справи № 205/1892/25 та була встановлена відсутність об?єктивної сторони складу правопорушення.

Захисник вважає, що покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік є надмірно суворим, оскільки ОСОБА_1 працює на посаді водія автотранспортних засобів в ТОВ «Дніпропетровський автоцентр МАЗ» і стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік приведе до його звільнення з посади.

Зазначає, що судом було необгрунтовано призначено стягнення, оскільки не було враховано відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, а також той факт, що ОСОБА_1 зізнався у скоєному правопорушенні, свою провину визнав, а місце ДТП залишив лише зі згоди потерпілої після того, коли переконався у відсутності необхідності надання їй медичної допомоги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав; дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи апелянта про те, що копія постанови ані в електронному вигляді, ані поштовим зв`язком ОСОБА_1 не надходила, також те, що про факт притягнення до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП останній дізнався лише 21.03.2025 року, після отримання копій постанов особисто у суді, матеріалами справи не спростовується, а отже є підстави вважати, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №233326 від 29.01.2025 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області Костовята І. від 29.12.2024 року, з якого вбачається що 28.12.2024 року о 15:30 невстановлений водій керуючи невстановленим автомобілем, рухаючись по вул. Кайдацький шлях в районі е/о 8, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , 1951 р.н., яка перетинала проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу. Внаслідок ДТП пішохід отримала тілесні ушкодження: забій правого плечового суглобу, забій м`яких тканин, садна лівої гомілки, зтгк, забій грудної клітини (а.с. 2); схемою до протоколу огляду місця події від 28.12.2024 року (а.с. 3); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , згідно яких 28.12.2024 року на вул. Кайдацький шлях автомобіль Мерседес НОМЕР_1 на великій швидкості здійснив наїзд на жінку-пішохода, водій з місця ДТП поїхав (а.с. 9); поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , згідно яких автомобіль Мерседес НОМЕР_1 , здійснив на неї наїзд правим переднім крилом та бампером, від чого вона впала, та при ДТП отримала тілесні ушкодження, водій запропонував відвести до лікарні, на що потерпіла відмовилась зателефонувала сину та викликала поліцію, водій з місця ДТП поїхав (а.с. 10).

Доводи захисника про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП у зв`язку з тим, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (справа № 205/1892/25) закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, спростовуються матеріалами провадження та не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку із наступним.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджуються як письмовими поясненнями потерпілої (а.с. 10), свідка (а.с.9), так і власними письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 41), в яких ОСОБА_1 зазначив, що дійсно 28.12.2024 року керував автомобілем Мерседес та неподалік вул. Кайдацький шлях, випадково через свою необережність зачепив правим боковим дзеркалом пішохода, зупинився та запропонував потерпілій допомогу та доставити її до лікарні, на що вона відмовилась та повідомила, що він може їхати, крім того, свою вину ОСОБА_1 не заперечує, а навпаки визнає, а також вбачається, що про скоєне ДТП до органів поліції останній не повідомляв та поїхав з місця пригоди.

Згідно із п.2.10.а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції, погоджуючись із постановою суду першої інстанції, вважає доведеним, що водій ОСОБА_1 , усвідомлюючи факт того, що він є причетним до дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог п. 2.10.а Правил дорожнього руху, умисно залишив місце пригоди.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська суду від 12.02.2025 року (справа № 205/1892/25) (а.с. 56-57) справу було закрито за відсутністю обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, втім факт скоєння ДТП ОСОБА_1 було встановлено.

З огляду на викладене, фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, доведена повністю, а тому доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення суд апеляційної інстанції оцінює як безпідставні.

Щодо накладеного адміністративного стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП з врахуванням обставин, передбачених ст. 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, апеляційний суд, зважаючи на дані про особу ОСОБА_1 , зокрема те, що він працює на посаді водія автотранспортних засобів у ТОВ Дніпропетровський автоцентр МАЗ, а відтак його робота залежить від наявності права керування транспортними засобами; характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що останній випадково, через необережність, зачепив правим боковим дзеркалом пішохода, зупинився та запропонував потерпілій допомогу та доставити її до лікарні, на що вона відмовилась та повідомила, що він може їхати; процесуальну позицію ОСОБА_1 , яка полягає у повному визнанні фактичних обставин пригоди та висловленні каяття; відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, - вважає, що застосоване до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є надмірно суворим. Достатнім у даному випадку буде застосування до останнього менш суворого адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Зважаючи на викладене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково та змінити постанову в частині накладення стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника Луковенка А.А. - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, - змінити в частині накладення стягнення.

Вважати накладеним на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця