Справа № 183/3348/25
№ 3/183/1989/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю: секретаря судового засідання Ткач К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торецька Донецької області, громадянина України, внутрішньо-переміщеної особи, не одруженого, студента І курсу Торецького професійного коледжу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

21 березня 2025 року о 02 годині 10 хвилин по вул. Центральній, 61 в с. Піщанка Самарівського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував мопедом «HONDA DIO», без н/з, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проведено за допомогою технічного засобу алкотестера «Drager-6820», тест № 2745 результат 0,57 % проміле, з фіксацією на боді камеру патрульного поліцейського.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що того дня, а саме 20 березня 2025 року приблизно о 19.00 на мопеді «HONDA DIO» він поїхав в гості до свого приятеля ОСОБА_2 в с. Піщанка. Наміру вживати алкогольні напої того дня він не мав, однак так сталося, що алкогольні напої, а саме приблизно 1,5 літри пива він випив. Після цього він мав намір залишитися ночувати у вказаного приятеля. Приблизно о 02.00 йому зателефонувала мати та повідомила, що потрібно терміново їхати додому. Оскільки як водій він знає, що керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не можна, він лише котив мопеда по дорозі. В цей час до нього під`їхали працівники поліції, які записали його дані, і на їх пропозицію він дійсно продув драгера, з результатом якого він погодився, оскільки не заперечував вживання алкогольних напоїв. Після цього поліцейські склали стосовно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими дослідженими та оціненими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 277249, яким зафіксовано факт правопорушення;

- рапортом інспектора 2 взводу 4 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області ДПП ст. лейтенанта поліції Рутковського О.В., відповідно до якого 21.03.2025 під час несення служби, в період дії комендантської години, по вул. Центральній, 61 в с. Піщанка Самарівського району Дніпропетровської області було зупинено мопед «HONDA DIO», без н/з, під керуванням водія ОСОБА_1 під час спілкування з водієм в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за допомогою технічного засобу алкотестера «Drager-6820», тест № 2745 результат 0,57 % проміле. Стосовно водія ОСОБА_1 було складено, у тому числі, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, водія від керування транспортним засобом було відсторонено;

- результатом тесту на вміст алкоголю у повітрі, що видихається № 2745 технічного засобу «Drager 6820» від 21.03.2025 (результат 0,57 % проміле);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager 6820» позитивний та становить 0,57 % проміле;

- відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, продемонстрованого в судовому засіданні, на якому зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу алкотестера «Drager 6820» та результат вказаного огляду.

Відповідно до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи судом знайшло підтвердження того, що вказані вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху ОСОБА_1 як водієм були порушені, останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував мопедом, а лише котив його по дорозі, суд вважає неспроможними та такими, що повністю спростовані матеріалами справи. Зокрема, на продемонстрованому в судовому засіданні відеозаписі з боді камери патрульного поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 саме керував вказаним у протоколі мопедом, а не котив його, їхав на ньому до ларька, про що відповідно повідомив поліцейським під відеозапис. При цьому поцікавився в останніх, чому вони його відразу не зупинили, а деякий час спостерігали та чекали, коли він поїде. Відтак, заперечення ОСОБА_1 зводилися загалом не до того, що він не керував мопедом, а до того, що поліцейські не могли його бачити, як він рухався на ньому за кермом. Будь-яких об`єктивних даних, які би ставили під сумнів достовірність вказаного доказу, суду не надано.

Отже, така позиція ОСОБА_1 , на переконання суду, спрямована на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не містять.

Відтак, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, суд розцінює критично, як спосіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що у відповідності до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 130, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий