Справа № 183/926/25
№ 3/183/415/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року м. Самар

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Краснокутський С.О., за участю секретаря судового засідання Купріянової О.М., захисника Агаєвої С.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №226418 від 21 січня 2025 року, ОСОБА_1 21 січня 2025 року о 08 год. 00 хв. в с. Піщанка, 200 км траса М-18, керуючи транспортним засобом RENAULT SANDERO, номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме: виконуючи маневр розвороту, не переконався в тому, що це буде безпечним і він своїми діями не створить перешкод або небезпек іншим учасникам руху, та здійснив зіткнення з автомобілем MITSUBISHI L200, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.10.1. ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнає. Пояснив, що перед здійсненням маневру розвороти переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Вважає, що ДТП сталася внаслідок перевищення допустимої швидкості іншим водієм ОСОБА_2 , який виїжджав з другорядної дороги та перед пішохідним переходом, який знаходився перед місцем ДТП, в порушення Правил, не зменшив швидкість.

Захисник Агаєва С.М. підтримала позицію ОСОБА_1 , просила закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з недоведеністю його вини.

Потерпілий ОСОБА_2 в судові засідання 17.02.2025, 10.03.2025, 11.04.2025, 25.04.2025 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомолявся належним чином.

У судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що він працює охоронцем в ПП «Явір 2005», 21.01.2025 року о 07.40 год. він разом з ОСОБА_1 їздили міняли охорону, автомобілем RENAULT SANDERO керував ОСОБА_1 , пропустили автомобіль, почали розворот і в наш автомобіль врізався інший автомобіль, на головній дорозі його не було.

У судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що він працює охоронцем в ПП «Явір 2005», разом з ОСОБА_1 . ОСОБА_3 їхали автомобілем, на головній дорозі М 18 сталося ДТП, був звук гальм, після чого удар і їх машину розвернуло.

У судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_5 , яка пояснила, що вона є інспектором патрульної поліції, нею було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на трасі М-18, де трапилося ДТП пішохідного переходу немає в безпосередній близькості. За правилами дорожнього руху водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість. На тій ділянці де трапилося ДТП знаків немає, пішохідний перехід знаходиться за місцем ДПТ. На дорозі не було вибоїн, гальмового шляху, якби він був то відобразили б на схемі, розмітка на місці ДТП була затерта.

У судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що, ним було складено схему місця ДТП, що сталося 21.01.2025, на схемі не відображено пішохідний перехід, оскільки до ДТП це не відноситься, при наближенні до пішохідного переходу, водій має дотримуватися Правил дорожнього руху. Прокол про адміністративне правопорушення складено іншим інспектором, проводили опитування тих хто був на місці. Дефекти були на узбіччі, а на дорозі не було. Гальмівного шляху ОСОБА_7 не було, він рапорт не подавав, після ДТП минуло три місця, тому не всі обставини пам`ятає.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов такого висновку.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 1.4.1 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкціі з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі схема місця дорожньо-транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

Судом досліджені матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 226418 від 21.01.2025 року, схема місця ДТП від 21.01.2025 року, пояснення ОСОБА_2 , відеозапис та фотографії дорожньої обстановки з місця ДТП, відеозапис з портативних відеореєстраторів поліцейських, роздруківку з сервісу Карти Google, на яких зображено супутникові знімки місця ДТП.

З досліджених судом відеозаписів, а також роздруківки з сервісу Карти Google, вбачається, що поруч з місцем ДТП знаходиться пішохідний перехід, знак 5.38.1 «Пішохідний перехід», а у безпосередній близькості до місця ДТП наявне перехрестя або прилягання другорядної дороги, які не відображені на схемі місця ДТП.

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 , згідно з якими перед зміною напрямку руху він переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а ДТП сталася внаслідок перевищення допустимої швидкості водієм ОСОБА_2 , який не знизив швидкість руху при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, а також пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які надали аналогічні пояснення, беручі до уваги, що схема місця ДТП не містить всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, суд дійшов висновку про недостатність у матеріалах справи доказів для доведення поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

За таких обставин, суд вважає не доведеним, поза розумним сумнівом, наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.О. Краснокутський