МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2025 р. Справа № 370/452/25

Суддя Макарівського районного суду Київської області Білоцька Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 834055 від 09.02.2025 року вбачається, що 09.02.2025 року о 10 год. 19 хв., в с. Забуяння по вул. 1-го Травня, водій ОСОБА_1 керував мопедом Honda DIO б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразне мовлення, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На розгляд справи, будучи належним чином повідомленим, ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання про закриття справи у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В клопотанні вказав, що 09.02.2025 року близько 9 години він вирішив загнати мопед марки «Honda DIO», який належить його товаришу, та який він брав напередодні щоб доїхати до себе додому, за місцем проживання останнього. Спробувавши запустити двигун він виявив несправність, повідомив про це товариша, який йому повідомив, що потрібно підзарядити акумулятор. Оскільки пристрою для підзарядки він не має, а тому вони вирішили, що він прикотить мопед до нього додому. Взявши мопед, він повів його до с. Забуяння ведучи його в руках, при цьому мопед був не заведений. Дійшовши до вулиця 1-го Травня в с. Забуяння, в цей час його наздогнали та зупинили працівники поліції. На запитання працівників поліції чому він без мотошолома та чи має він посвідчення водія, відповів, що ні мотошолома ні посвідчення водія він не має, адже це не його мопед і він його лише доставляє до власника. В подальшому працівники поліції попросили щоб він надав документ, що засвідчує його особу, що він і зробив, показавши документи в застосунку «ДІЯ». Оглянувши документи, вони запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився, так як вони не пояснили для чого він має це робити, в свою чергу перебуваючи у такій ситуації вперше, він злякався та не знав як він має себе поводити. В подальшому працівники поліції сіли до свого автомобіля, сказавши, що вони будуть складати відносно нього якісь матеріали, а йому сказали чекати, що він і робив. Склавши всі документи, працівники поліції сказали де він має поставити свої підписи, що він і зробив, не розуміючи що саме підписує, адже йому цього ніхто не роз`яснював. Лише коли йому повідомили, що мопед будуть забирати на штраф майданчик, він зателефонував своєму товаришу та повідомив, що мопед забирають працівники поліції, який через деякий час прийшов з матір`ю і вони виясняли, чому мопед мають забирати. Також вказав, що 09.02.2025 року він будь-яким транспортним засобом не керував і спиртних напоїв не вживав. Вважає, що протокол серії ААД № 834055 від 09.02.2025 року складений із грубим порушенням Закону, при цьому у протоколі відображена явно неправдива інформація про обставини і події та він являється недійсним, оскільки складений із порушенням вимог наказів МВС України № 1376 від 06.11.2015 року та 1395 від 07.11.2015 року. Крім того, працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами факт керування ним транспортним засобом, тобто виконання функцій водія, що виключає у його діях наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, працівниками поліції не було вжито жодних заходів, спрямованих на встановлення належних та допустимих доказів які б доводили факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Також відсутній факт зупинки транспортного засобу під його керуванням. Поліцейські не повідомили його про причини зупинки. Із доданих до протоколу відеозаписів з нагрудних камер поліцейських не вбачається факт керування ним мопедом. Це свідчить про те, що в даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано і не долучено до матеріалів справи належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження законності своїх дій, а саме зупинки транспортного засобу, так як фактично такої не було, а також перевірки його документів та подальшого складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. У відповідності із ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України № 1103, наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться із використанням спеціальних технічних засобів які дозволені для використання, пройшли повірку та мають сертифікат відповідності. У разі незгоди із проведенням огляду або його результатами, огляд водія проводиться у закладах охорони здоров`я. При цьому, огляд проведений із порушенням вимог статті 266 КУпАП вважається недійсним. Однак у порушення вказаної норми, поліцейський взагалі ніяк не обґрунтувавши правомірність своєї вимоги про проведення такого огляду, не довівши факту керування ним транспортним засобом та отримавши від нього відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, свавільно склав протокол про адміністративне правопорушення, та зазначивши не правдиві обставини вчиненого правопорушення. Крім того, вважає, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням Інструкції № 1452/735. Акт огляду складено тільки в одному примірнику, другий примірник не складався та йому не вручався. Крім того, працівниками поліції порушено його права на захист, оскільки не роз`яснено йому його прав, які визначені ст. 268 КУпАП. Тому вважає його вину не доведеною належними та допустимими доказами, та в діях поліцейських вбачає неправомірні дії щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Справу просив розглянути у його відсутність.

Вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуюся наступним.

За диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність осіб, що керують транспортними засобами, настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 834055 від 09.02.2025 року, в ньому зазначено, що ОСОБА_1 керував мопедом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З долученого до матеріалів справи відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 саме керував мопедом. На цьому ж відео зафіксовано, що працівники поліції не вживали заходів щодо виявлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 та не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння будь-яким способом, що визначений нормативними документами. При цьому факт вживання в цей день алкогольних напоїв ОСОБА_1 заперечував. Докази, що спростовують твердження, що ОСОБА_1 керував мопедом відсутні.

З огляду на положення ст. 130 КУпАП водій транспортного засобу має право відмовитися від огляду на стан сп`яніння на місці із застосуванням приладу «Драгер», в такому випадку поліцейський зобов`язаний вжити заходів щодо направлення чи доставлення водія до медичного закладу для проходження такого огляду. Однак з відеозапису вказаного не вбачається.

У матеріалах справи міститься письмове направлення ОСОБА_1 до медичного закладу ЦРЛ, проте у ньому відсутнє повне найменування закладу охорони здоров`я.

При цьому, водій має бути направлений до уповноваженого на проведення огляду медичного закладу у відповідності з наказом № 161-адм від 12.02.2024 року «Про внесення змін до Переліку закладів охорони здоров`я Київської області».

Крім того, Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (спільний наказ № 1452/735 від 09.11.2015 року) передбачає порядок огляду поліцейським на місці та у закладах охорони здоров`я.

Пунктом 10 Інструкції визначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

З доданого до матеріалів справи не вбачається, що інший примірник Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вручено ОСОБА_1 .

Щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом слід зауважити наступне.

20.02.2019 року Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рамках справи №404/4467/16-а зазначив, що само, по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, знаходження біля транспортного засобу не за кермом, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) та / або перебування біля транспортного засобу, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи біля транспортного засобу не доводить факт керування транспортним засобом.

Таким чином, з відеозапису не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом - мопедом. Належних та достовірних доказів даному факту матеріали справи не містять.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи повинні тлумачитися на його користь.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім та вірогідним доказом на підтвердження вини особи в скоєні вказаного адміністративного правопорушення, зважаючи на ті обставини, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності не визнає своєї вини, а будь-які інші докази відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, викладених у протоколі.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили по закінченню строку на її оскарження, якщо вона не була оскаржена. В інакшому разі після її перегляду Апеляційним судом.

Суддя Л.В. Білоцька