Справа № 643/6711/24
Провадження № 3/643/117/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

1. Обставини адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними

08.06.2024 о 13-58 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Академіка Павлова біля буд. 144-Б в м. Харкові в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1612 від 11.06.2024, складеним Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер».

2. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння.

3. Підстави розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника

Запольський Е.В. та його захисник адвокат Шинкарьов С.А. в судове засідання 28.04.2025 не з`явились.

Захисник 25.04.2025 надіслав клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 28.04.2025, на іншу дату через його захворювання. На підтвердження стану здоров`я надав медичний висновок про його тимчасову непрацездатність.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкладення розгляду справи, суд керується таким.

Насамперед суд звертає увагу, що у медичному висновку в якості часу непрацездатності захисника зазначений період з 23.04.2025 по 26.04.2025. Таким чином, станом на дату судового засіданні період тимчасової непрацездатності захисника, вказаний у медичному висновку, закінчився.

Крім того, суд враховує, що зазначена справа перебуває в провадженні суду з 25.06.2024.

ОСОБА_1 в жодне з судових засідань не з`явився.

10.09.2024 ОСОБА_1 подав клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з хворобою адвоката.

18.10.2024 захисник подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи.

Після цього захисник подав ще 3 клопотання про відкладення судових засідань.

Крім того, одне клопотання про відкладення розгляду справи захисник заявив безпосередньо у судовому засіданні, посилаючись на необхідність участі в іншій справі.

Таким чином, дане клопотання є 7 (сьомим) клопотанням сторони захисту про відкладення розгляду справи.

Попереднє судове засідання, яке відбулось 11.04.2025, було відкладено через заявлений захисником відвід головуючого судді. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 22.04.2025 у задоволенні відводу відмолено та, таким чином, встановлено безпідставність заявленого відводу.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника не є обов`язковою.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Не заперечуючи право захисника приймати участь у розгляді справи, суд одночасно констатує наявність у суду обов`язку забезпечити розгляд справи протягом розумного строку, тим більше що 15-денний строк розгляду справи, визначений ч. 1 ст. 277 КУпАП, сплив ще у серпні 2024 року.

Подальше відкладення розгляду справи, на переконання суду, призведе до непропорційного порушення розумних строків розгляду справи.

Крім того, суд враховує, що постановою суду від 06.02.2025 вирішено клопотання захисника про призначення експертизи, постановою від 11.04.2025 вирішено клопотання захисника про виклик свідка.

Таким чином, судом вирішені всі заявлені стороною захисту клопотання.

09.12.2024 захисник подав письмові заперечення на протокол, в яких сформував правову позицію сторони захисту по справі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував право на правову допомогу захисника (адвоката). Сторона захисту реалізувала право висловити свою правову позицію по суті справи. Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що конституційні засади судочинства, а саме забезпечення права на захист та змагальність сторін, під час розгляду даної справи забезпечені судом та реалізовані стороною захисту (п. 3, 5 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Доводи захисника відносно того, що ОСОБА_1 бажає надати пояснення суду, суд не може визнати поважною причиною для відкладення розгляду справи, оскільки у ОСОБА_1 було достатньо часу та можливостей з`явитись в судове засідання та надати суду свої пояснення. Проте протягом понад 10 місяців перебування справи в провадженні суду ОСОБА_1 вказаною можливістю не скористався, в судове засідання не з`явився. Ураховуючи наведене, вказані аргументи сторони захисту суд розцінює як такі, що спрямовані на затягування розгляду справи.

4. Застосовне законодавство

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

5. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 902541 від 15.06.2024, згідно з яким ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1612 від 11.06.2024, складеного Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», згідно з яким ОСОБА_1 08.06.2024 о 14-55 год. перебував в стані наркотичного (катитони) сп`яніння;

- даними рапорту співробітника поліції, згідно з яким ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними відеозапису, на якому зафіксовані момент зупинки вказаного вище транспортного засобу та проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- даними повідомлення про запрошення до підрозділу поліції, згідно з яким ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушення та факт порушення ним вимог п.п «а» п. 2.9 ПДР.

6. Мотиви неврахування аргументів захисника Овчаренка С.М.

6.1. Аргументи захисника

У протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначена дата народження ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана обставина спричиняє недопустимість протоколу.

Позиція суду

Дійсно, у протоколі про адміністративне правопорушення в якості дати народження ОСОБА_1 зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Разом з тим у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1612 від 11.06.2024, зазначена правильна дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

У протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на вказаний вище висновок.

Суд також враховує, що номер мобільного телефону ОСОБА_1 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, співпадає з номером телефону, зазначеного в особистій заяві ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.

За таких обставин суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду у справі № 459/1801/17 від 24.12.2019 року, у справі № 537/1214/17 від 28.11.2018 року, наявність технічних описок, зокрема в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності, сама по собі не свідчить про відсутність протиправного діяння.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє доводи захисника відносно того, що наявність технічної описки в даті народження ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення матиме наслідком недопустимість вказаного протоколу як доказу.

6.2. Аргументи захисника

Граничним строком складення протоколу про адміністративне правопорушення є 13-58 год. 09.06.2024, проте протокол складений із пропуском вказаного строку на 141 годину.

Позиція суду

Згідно п. 7 Розділу ІІІ Інструкції, для визначення наркотичного засобу проводяться лабораторні дослідження.

Як вбачається з вказаного вище Висновку № 1612, він складений 11.06.2024. Протокол про адміністративне правопорушення складений 15.06.2024.

Суд враховує, що працівники поліції об`єктивно були позбавлені можливості скласти протокол про адміністративне правопорушення до закінчення проведення лабораторних досліджень та складення Висновку № 1612. Ба більше, до отримання результатів лабораторних досліджень, які оформлені у вигляді Висновку № 1612, у працівників поліції були відсутні підстави для складення протоколу про адміністративне правопорушення та ініціювання питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення був складений після отримання Висновку № 1612 у день, який попередньо був повідомлений ОСОБА_1 .

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.3. Аргументи захисника

Підпис ОСОБА_1 у Висновку № 1612 про ознайомлення з вказаним висновком відсутній.

Позиція суду

Згідно п. 7, 8 Розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Таким чином, встановлення наявності у особи факту наркотичного сп`яніння передбачає проведення лабораторних досліджень, що потребує певного часу.

За таких обставин факт складення Висновку № 1612 не в день відібрання зразків біологічного середовища, а через певний проміжок часу після цього обумовлений особливістю процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка передбачає проведення відповідних лабораторних досліджень.

Оцінюючи доводи захисника в контексті можливого порушення права ОСОБА_1 на захист у зв`язку з тим, що Висновок № 1612 був складений за його відсутності та йому не вручався, суд керується таким.

Право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, врегульовано ч. 1 ст. 268 КУпАП, згідно якої така особа має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Таким чином, право на захист реалізується на стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема в суді, а не на стадії збирання доказів у справі.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 по справі № 263/10894/2020, в ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з критеріїв Енгеля (Engel and Others v. the Netherlands, рішення 8 червня 1976 року, заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ.

Суд враховує, що стандарт доказування у кримінальних справах є найвищим, тобто таким, що передбачає максимальні вимоги до належності та допустимості доказів.

Ураховуючи наведене, суд вважає за можливе під час вирішення даної справи враховувати загальні підходи до оцінки допустимості доказів, сформовані Верховним Судом під час розгляду кримінальних проваджень.

У постанові від 01.11.2022 у справі № 344/2995/15-к Верховний Суд, оцінюючи доводи сторони захисту відносно того, що з окремими доказами сторона захисту була ознайомлена лише на початку судового провадження, тобто в суді, висловив наступні висновки щодо застосування норм права. Коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона, крім іншого, має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення, і скористалася можливостями, наданими їй іншою стороною та/або судом. Права сторони буде порушено не стільки у випадку, якщо доказів не буде або буде не в повному обсязі відкрито на стадії завершення досудового розслідування, скільки тоді, коли суд, обізнаний із порушенням права сторони на своєчасне ознайомлення з матеріалами іншої сторони, не вжив належних заходів для виправлення ситуації. Сторона захисту повинна обґрунтувати, що в неї не було достатнього часу і можливості під час судового розгляду детально ознайомитися із цими доказами і врахувати їх при опрацюванні стратегії і тактики захисту.

Під час розгляду справи в суді було забезпечено реалізацію права ОСОБА_1 на захист, оскільки в розгляді справи приймав участь його захисник.

Із змістом Висновку № 1612 ознайомився захисник Запольського Е.В. під час судового розгляду справи.

Таким чином, сторона захисту мала достатньо часу для опрацювання стратегії і тактику захисту від пред`явленого обвинувачення, будучи при цьому достовірно обізнаною із змістом Висновку № 1612 та інших матеріалів справи.

Захисником не обґрунтовано, яким чином складання Висновку № 1612 за відсутності ОСОБА_1 та невручення останньому вказаного висновку одразу після його складення, призвело до порушення права ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд та перешкоджало забезпеченню і реалізації його прав і свобод під час вказаного розгляду.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.4. Аргументи захисника

Протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності ОСОБА_1 . Поліція останнього не викликала, доказів повідомлення ОСОБА_1 про час та місце складання протоколу поліція не надала, чим порушено право ОСОБА_1 на захист. Відмітка про роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 29, 63 Конституції України, ст. 267, 268 КУпАП, у протоколі відсутня.

Позиція суду

Доводи захисника спростовуються даними повідомлення про запрошення до підрозділу поліції, згідно з яким ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 15.06.2024 о 09-00 год. за адресою: м. Харків, Шевченко, 26.

Протокол про адміністративне правопорушення складений за вказаною вище адресою 15.06.2024 о 09-33 год., тобто у відповідності до вказаного вище повідомлення.

Таким чином, працівниками поліції було вжито необхідних заходів для повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату та час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 не скористався правом бути присутнім під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та надати свої пояснення і докази під час складання вказаного протоколу. При цьому у співробітників поліції відсутні процесуальні можливості та обов`язок у примусовому порядку доставляти ОСОБА_1 на процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, складення протоколу про адміністративне правопорушення відбулось у попередньо визначеному місці та у попередньо визначений час, які були завчасно повідомлені ОСОБА_1 , що забезпечило можливість реалізації його права бути присутнім під час складання вказаного протоколу та висловити свою позицію щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Як вбачається висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, не будь-яке формальне недотримання вимог закону під час отримання доказу автоматично спричиняє визнання його недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення законодавства істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час судового провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. У разі визнання доказів недопустимими суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 756/10060/17, постанови Верховного Суду від 01.12.2020 у справі № 318/292/18, від 01.11.2022 у справі № 344/2995/15-к, від 04.10.2022 у справі № 295/3910/18).

Як вже зазначалось судом, сторона захисту мала достатньо часу для опрацювання стратегії і тактику захисту від пред`явленого обвинувачення (у автономному значенні цього терміну, оскільки ЄСПЛ неодноразово вказував на кримінально-правовий характер адміністративних правопорушень), будучи при цьому достовірно обізнаною із змістом протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Захисником не обґрунтовано, яким чином складання протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 та нероз`яснення у зв`язку з цим ОСОБА_1 його прав, призвело до порушення права ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд та перешкоджало забезпеченню і реалізації його прав і свобод під час вказаного розгляду, тим більше що його інтереси у справі представляв фахівець у галузі права.

Крім того, суд констатує, що стороною захисту реалізовано право надати пояснення щодо протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи під час розгляду справи в суді.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.5. Аргументи захисника

Суду не надано доказів виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля.

Позиція суду

Доводи захисника спростовуються об`єктивним даними відеозапису, на якому зафіксовані рух та подальша зупинка вказаного вище транспортного засобу, а також перебування ОСОБА_1 на місці водія автомобіля.

Крім того, вказані доводи спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту співробітника поліції, в яких зазначено на зупинці вказаного вище автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Доказів внесення до вказаних документів завідомо неправдивих даних, суду не надано.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.6. Аргументи захисника

Транспортний засіб був зупинений безпідставно.

Позиція суду

Згідно з відеозаписом, автомобіль був зупинений через здійснення ОСОБА_1 маневру повороту у забороненому знаками дорожнього руху напрямку.

Крім того, як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Харківського апеляційного суду від 15.02.2023 у справі № 953/6581/22, Львівського апеляційного суду від 17.03.2023 у справі № 459/3104/22, Київського апеляційного суду від 19.01.2023 у справі № 752/13788/22, Київського апеляційного суду від 23.03.2023 у справі 756/7328/22, на відміну від вимоги про пред`явлення документів, серед інших реєстраційного документу на транспортний засіб, вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу. Зупинка транспортного засобу є компетенцією поліцейського та його дії можуть бути оскаржені в порядку, встановленим законом.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи сторони захисту.

6.7. Аргументи захисника

Поліцією не залучено двох свідків під час процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Позиція суду

Виходячи з положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, свідки під час проведення огляду особи на стан сп`яніння залучаються в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

В даній справі працівниками поліції застосовувались технічні засоби відеозапису, у зв`язку з чим були відсутні підстави для залучення свідків під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому суд враховує, що норми ч. 2 ст. 266 КУпАП є нормами закону, у зв`язку з чим мають вищу юридичну силу, ніж норми вказаних вище Інструкцій. Відповідно, положення ч. 2 ст. 266 КУпАП мають пріоритет відносно норм Інструкцій.

Таким чином, фіксація огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 проводилась з дотриманням норм чинного законодавства України.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.8. Інші аргументи захисника

Суд відхиляє посилання захисника на доктрину правової процедури, принцип законності та практику Європейського суду з прав людини, Конституційного Суду України, Верховного Суду, оскільки під час розгляду справи судом не встановлено таких порушень законодавства України в ході огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, які могли би негативно позначитись на дотриманні прав і свобод ОСОБА_1 та загальній справедливості судового розгляду.

7. Накладення стягнення

Оскільки ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у суду, виходячи з положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, відсутні підстави враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Харківського апеляційного суду від 07.11.2023, винесеної у справі № 645/2694/23.

Згідно з довідкою, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 грн., які підлягають стягненню з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи наведене, суд стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на ньогоадміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч гривень) (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, UА0020001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху») з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов