Справа № 755/3849/25
Провадження №: 3/755/2073/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Дзюба О.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , за ч. ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП,-

установив:

Як вбачається з даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 624980 від 25.02.2025, ОСОБА_1 24.02.2025 приблизно о 20 год. 50 хв. здійснив крадіжку товару на суму 2 664,94 грн. за адресою: м. Київ, вул. Тичини, 1-В, магазин «Сільпо».

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 624979 від 25.02.2025, ОСОБА_1 25.02.2025 приблизно о 14 год. 00 хв. здійснив крадіжку товару за адресою: м. Київ, просп. Тичини, 1-В, магазин «Сільпо» загальною сумою 302,66 грн.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2025, матеріали адміністративної справи № 755/3849/25 (провадження № 3/755/2073/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 51 КУпАП та матеріали адміністративної справи № 755/3850/25 (провадження № 3/755/2074/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП об`єднано в одне провадження. Об`єднаній справі присвоєно № 755/3849/25 (провадження № 3/755/2073/25).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено.

Заява про розгляд справи у відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не надходила.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП, дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб. Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Суд, дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них документи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За викладених обставин, враховуючи характер вчинених правопорушень, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП з урахуванням приписів ст. 36 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Нормою ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2024 складає 605,60 грн.

Керуючись ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 36, 40-1, 51 КУпАП, суд-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП та з урахуванням ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на день розгляду справи становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя