Справа № 731/602/24 Головуючий у 1 інстанції Савенко А. І.
Провадження № 33/4823/377/25
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Дуденок О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Дуденок О.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 05 вересня 2024 року о 22 год. 16 хв., в смт Варва, по вул. 40 років Перемоги, 12, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2103, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Дуденок О.О. подала в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі. В обґрунтування скарги посилається на те, що місцевий суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, чим фактично обмежив особу, яка притягується до відповідальності, на правову допомогу та захист. Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.09.2024 було зазначено, що водій керував транспортним засобом з «явними ознаками алкогольного сп`яніння», а не «в стані алкогольного сп`яніння», як визначено в ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що відеозапис не є належним та допустимим доказом, оскільки не є безперервним та не відображає усіх обставин даної події. Зазначає, що відсутність акту огляду, направлення в медичний заклад у матеріалах справи та складання протоколу без участі свідків, вказує на те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Апелянт, посилаючись на ст.62 Конституції України, наголошує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 004496 від 05.09.2024, ОСОБА_1 , 05 вересня 2024 року, о 22 год. 16 хв., в селищі Варва, по вул. 40 років Перемоги, 12, керував транспортним засобом ВАЗ-2103, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Отже, даний протокол я є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Згідно зі ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 004496 від 05.09.2024 щодо ОСОБА_1 складено з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі зазначено, що він керував автомобілем з явними ознаками сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, є неспроможними, оскільки стаття 130 КУпАП передбачає дві підстави, за яких настає адміністративна відповідальність, а саме: керування транспортним засобом в стані сп`яніння (п.2.9 «а» ПДР) та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння (п.2.5 ПДР).

З переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. Під час перевірки документів та спілкування з водієм поліцейські запідозрили, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Алкофор505» або в лікарні. Водій протягом години ухилявся від конкретної відповіді, але потім відмовився. Після цього працівником поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та був складений адміністративний протокол. Більш того, ОСОБА_1 неодноразово намагався домовитись з працівниками поліції не оформляти на нього адміністративні матеріали, що також свідчить про спробу останнім уникнути відповідальності за скоєне.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається (а.с.4), що до даного процесуального документа були занесені ті ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які, як наслідок потягли за собою пропозицію щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що також має місце і на відеозаписі, а отже, жодних порушень з боку працівника поліції, на переконання суду апеляційної інстанції, в даному випадку не було.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього,

ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

В силу положень ст.266 КУпАП, за умови фіксації поліцейським огляду на стан сп`яніння або відмови від проходження такого огляду технічними засобами відеозапису, участь двох свідків є необов`язковою, а тому посилання на те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено за відсутності двох свідків, що є порушенням вимог Інструкції, є безпідставним.

Посилання апелянта на те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, так як відеофіксація не здійснювалася безперервно, є непереконливими, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Також, на відеозаписі чітко зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння, і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.09.2024 року, яке не вручалося останньому, у зв`язку з його відмовою від проведення такого огляду (а.с.3).

Доводи апелянта про те, що під час розгляду справи в місцевому суді були порушені права ОСОБА_1 , так як судовий розгляд було проведено без участі останнього, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, оскільки у ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що судові засідання по даній справі неодноразово відкладалися за клопотаннями сторони захисту (22.10.2024, 12.11.2024, 16.12 2024, 13.01.2025, 11.02.2025 та 25.03.2025).

У судові засідання ОСОБА_1 не з`являвся, при цьому перед кожним судовим засіданням надсилав заяви про неможливість особистої явки через зайнятість по роботі та перебування на лікуванні. При цьому, жодних документів на підтвердження поважності причин своєї неявки в судове засідання 25 березня 2025 він не надав.

Також, апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

А тому, місцевий суд дійшов правильного висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Дуденок О.О. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний