ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1165/25 Справа № 175/1880/25 Суддя у 1-й інстанції - Заборський В. О. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.В.,

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Берзінь С.Л.,

апеляційну скаргу адвоката Берзінь С.Л., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року встановлено, що 09.12.2024 р. о 09:35 год. у м. Краматорську на вул. Місячна біля буд. 4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «FORD» TRANSIT CONNECT, реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Берзінь С.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 чи пересування ним транспортного засобу.

Вважає, що відеозаписи, долучені до матеріалів справи, є недопустимими доказами, оскільки поліцейськими не велась безперервна відеозйомка. Звертає увагу, що на відеозаписі, починаючи з 01:19 хвилин вбачається, що поліцейський примусово виключає відеореєстратор, що прямо заборонено Інструкцією №1026. Крім того, долучені відеозаписи до матеріалів справи вважає неналежними доказами,

Звертає увагу, що працівником поліції не було названо причину зупинки транспортного засобу, а також не озвучено виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Звертає увагу, що працівником поліції у ОСОБА_1 запитувалось про вживання не наркотичних речовин, а «гадості». При цьому є не зрозумілим, що поліцейський мав на увазі під цим словом.

Зазначає, що судом першої інстанції не було перевірено, що поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки за ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та за ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням вимог закону.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія на стан сп`яніння на ім`я ОСОБА_1 , що є порушенням вимог Інструкції №1026 і на що не звернув увагу суд першої інстанції.

Вважає, що рапорт поліцейського Богдана Железняка від 09.12.2024 року не може слугувати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного у протоколі адміністративного правопорушення, оскільки є недопустимим і неналежним доказом.

Наполягає, що ОСОБА_1 не вчиняв інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина не доведена поза розумним сумнівом.

Позиції сторін в суді :

Захисник Берзінь С.Л., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні просив його апеляційну скаргу задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 про місце, день та час судового розгляду.

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги захисника апеляційний суд приходить до наступного висновку.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

Частиною 1 ст.130 КУпАП між іншим передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до приписів ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння підлягають оглядові на стан наркотичного сп`яніння.

Проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Оскарженою постановою судді ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі охорони здоров`я, відмовився.

Враховуючи вимоги ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП доказуванню підлягають всі ознаки, які утворюють склад правопорушення, у вчиненні якого було визнано винним ОСОБА_1 .

В обґрунтування висновків про наявність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя послався на те, що працівником поліції правомірно водію ОСОБА_1 висунута вимога проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, оскільки у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, тремтіння пальців рук.

Проте, такий висновок судді вважаю помилковим з огляду на таке:

Як вбачається з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, на нього не було зафіксовано будь-яких ознак тремтіння пальців рук. Після з`ясування особи водія та перевірки його документів, поліцейський запитав у водія чи притягався він раніше до відповідальності, і як у нього справи з «употреблением гадості» та чи згоден він пройти наркологію і проїхати з ними. Водій ОСОБА_1 не заперечував щодо проходження наркології, а лише запитав як довго буде тривати процедура. Після чого працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що поліцейський у нього вбачає ознаки наркотичного сп`яніння, без зазначення яких саме ознак, та знову висунуто вимогу щодо проходження наркології, на що ОСОБА_1 відмовився.

При цьому, працівником поліції не було зазначено будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 та встановленні судом 1-ї інстанції. Крім того, із дослідженого відеозапису не встановлено, яким чином працівник поліції встановив наявність у ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння. Не містить будь-якого обґрунтування і оскаржена постанова судді першої інстанції щодо наявності ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Як вбачається з наданого відеозапису, працівником поліції взагалі не зазначалось про наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, тому вказівка на них у протоколі про адміністративне правопорушення і в оскарженій постанові судді є цілком безпідставною, нічим об`єктивно не підтвердженою.

Отже, суд погоджується з доводами апелянта, що із переглянутого відеозапису не можливо встановити, що працівники поліції мали підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, як вище зазначено, приписами КУпАП та Інструкції встановлено, що підставою для проходження особою, що керує транспортним засобом, огляду на наркотичне сп`яніння є виявлення у цієї особи певних ознак такого сп`яніння, зазначених у Інструкції. Оскільки в наслідок розгляду справи суду не надано достовірних доказів виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, то слід зробити висновок про відсутність законних підстав вимоги працівника поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Відтак, його відмова від проходження такого огляду не утворює ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За приписами ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, вважаю, що особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано, а суддею суду 1-ї інстанції не наведено в оскарженій постанові об`єктивних, беззаперечних доказів наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

А тому, вважаю відсутніми в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, апеляційні доводи слід вважати слушним, а оскаржену постанову судді такою, що підлягає скасуванню.

Згідно ст.247 КУПАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Скасовуючи оскаржену постанову судді першої інстанції та закриваючи провадження з підстав недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд не входить в обговорення інших апеляційних доводів сторони захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Берзінь С.Л., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин