Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/962/25
Провадження № 3/376/414/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Сквирського ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, жительку АДРЕСА_1 , працюючу ДНЗ "Сквирське ВПУ" токарем, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 22.09.201 р.,

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИЛА

01.03.2025 року близько 15:00 год в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обовязків щодо забезпечення необхідних умов виховання, навчання і догляду свого малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в наслідок чого останній кинув шматок цегли по будинку за вказаною адресою, що належить ОСОБА_3 , та пошкодив шибку. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину визнала та пояснила, що сина виховує належним чином, здійснює належний догляд за дитиною та займається вихованням дитини. Також повідомила що з сином проведено виховну бесіду та він зрозумів свої помилки, запевнила суд що даний випадок стався вперше і в останнє.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_4 , суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 , підтверджується зібраними по справі та дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 10.03.2025 року серії ВАД №708028; письмовими поясненнями; та іншими матеріалами наданими працівниками поліції.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст. ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Також суд враховує особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, стан здоров`я, наявність на утриманні ще одної неполвнолітньої дитьини.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , слід визнати виною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

На думку суду, застосування усного зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

З положень ч. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи, тому провадження у справі слід закрити.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки в даному випадку, особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, тому судовий збір не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 221, 276, 279, 280, 283-291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати виною ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сквирський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови

Суддя І. Г. Батовріна