Справа № 199/4501/25
ПОСТАНОВА

іменем України

28.04.2025 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, уродженки м. Маріуполь, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

07.03.2025 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 413664, за ч. 2 ст. 187 КУпАП, про те, що вона повторно протягом року порушила правила адміністративного нагляду, а саме була відсутня за адресою свого проживання у визначений час.

Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 106-1, 106-2, 162, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203 - 206-1, розглядаються протягом доби. Такий особливий порядок покладає на відповідні органи, які складають протокол про адміністративне правопорушення, обов`язок забезпечити правопорушнику доступ до правосуддя та можливість реалізувати своє право на захист, а тому, останній має бути не тільки доставлений до суду, а й повинна бути забезпечена його присутність у судовому засіданні під час розгляду справи щодо нього.

Постановою суду працівникам ГУНП було доручено забезпечення особистої участі ОСОБА_1 у судовому засіданні шляхом приводу, однак ОСОБА_1 не було доставлено у визначену дату та час та причини невиконання судового рішення працівники поліції суддю не повідомили.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що дана категорія справ розглядається протягом доби з обов`язковою участю правопорушника, а правопорушник не був доставлений до суду в день надходження справи, і в подальшому не забезпечили правопорушнику доступ до правосуддя та можливість реалізувати своє право на захист, у зв`язку з чим суд не має можливості розглянути даний адміністративний матеріал за відсутністю правопорушника та встановити наявність даної події або її відсутність без відібрання у правопорушника пояснень, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім цього, відсутність необхідних відомостей не дозволяє суду всебічно, повно й об`єктивно досліджувати обставини справи і винести постанову в точній відповідності з законом, тим самим порушуються положення ст.ст. 7, 245, 251, 252 КУпАП.

Між тим, розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 призведе до порушення її конституційного права на участь у судовому засіданні, її права на захист та порушить ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» - право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно с вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Крім цього диспозиція ч. 2 ст. 187 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені ч.1 ст. 187 КУпАП, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи положення Кодексу України про адміністративне правопорушення (КУпАП), слід визначити, що він є кодексом, який містить норми матеріального права і одночасно з цим є процесуальним кодексом.

Разом з цим, КУпАП, як процесуальний кодекс, не передбачає для суду можливість перекваліфікувати дії правопорушника з більш тяжкого адміністративного правопорушення на менш тяжкий, і навпаки.

В той же час, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Тому суд, у випадку доведеності вини ОСОБА_1 , не має права перекваліфікувати її дії з ч.2 ст. 187 на ч.1 ст. 187 КУпАП.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч.2 ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду, не містить обов`язкових відомостей, визначених диспозицією ст.187 КУпАП.

Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 інкримінується порушення адміністративного нагляду, разом з цим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів цьому. Так зокрема матеріали справи лише містять фактичні дані, які нібито підтверджують факт встановлення такого нагляду, при цьому будь-які докази, що ОСОБА_1 безпосередньо порушила адміністративний нагляд, матеріали справи не містять.

В той же час, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду надано рапорт працівника поліції, однак, в розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, тому і вищевказаний рапорт працівника поліції не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 не винна в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, тобто в порушенні правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд.

Відповідно до вимог п.1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, в ОСОБА_1 , у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п.1) ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: Воробйов В.Л.

28.04.2025