Справа №443/343/25
Провадження №3/443/178/25
ПОСТАНОВА

іменем України

29 квітня 2025 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 2 статті 123 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 08.03.2025 о 04 год 28 хв у м. Ходорів, вул. Тараса Шевченка, 128 керуючи автомобілем «Mersedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонний сигнал світлофора, чим порушив вимоги пункту 20.5. «в» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 2 статті 123 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду повторно не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином.

Захисник Грицай Л.М. до суду не з`явився, однак подав клопотання про розгляд адміністративної справи за відсутності його та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Окрім цього, у клопотанні зазначив, що ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнає у повному обсязі. При винесенні рішення просить врахувати, що ОСОБА_1 є волонтером, який здійснює доставку транспортних засобів Збройним силам України із-за меж кордонів України, веде активну участь у сприянні армії та підготовці військовослужбовців на добровільних засадах. Наявність водійських прав є єдиною можливістю виконувати громадянські зобов`язання щодо надання допомоги армії України.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, врахувавши аргументи захисника, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статі 123 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 2 статті 123 КУпАП адміністративним правопорушенням є вїзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Згідно з вимогами підпункту «в» пункту 20.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001р. №1306, рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №265501 від 08.03.2025, згідно з яким ОСОБА_1 08.03.2025 о 04 год 28 хв у м. Ходорів, вул. Тараса Шевченка, 128 , керуючи транспортним засобом виїхав на залізничний переїзд під час увімкненого заборонного сигналу світлофору (а.с.3);

долученим до матеріалів справи відеозаписами на носії інформації (компакт-диску), які узгоджуються з матеріалами справи, є безперервними та послідовними, і які підтверджують рух автомобіля ««Mersedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 08.03.2025 о 04:28 год через регульований залізничний переїзд при піднятому шлагбаумі з увімкненим заборонним сигналом світлофору (а.с.5).

Проаналізувавши вищевказані документи, відеозаписи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказування у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 правил руху через залізничні переїзди, а саме: в`їзд на залізничний переїзд у випадку, коли рух через переїзд заборонений, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 123 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 123 КУпАП, яка доведена повністю; обставину, яка пом`якшує відповідальність щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 2 статті 123 КУпАП у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір»,

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн, без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів