Справа №576/3292/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Колодяжний А. О.
Номер провадження 33/816/527/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Хурсенка С.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Хурсенка С.О. на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2025 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2025 року водій ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 16.12.2024 року о 02 годині 56 хвилин в м. Глухів по вул. Київська, керував автомобілем Honda CR-V, у стані алкогольного сп`яніння згідно показників газоаналізатора Alcotest 6820, які склали 1.62 ‰, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в Глухівській міській лікарні відмовився, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Хурсенко С.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2025 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП через відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що ОСОБА_2 категорично заперечує факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зазначав, що суд в судовому засіданні не перевірив фактів відсутності офіційного ввезення в Україну та використання приладів Drager ALCOTEST 6820.

Стверджував, що акт огляду і протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не вручались.

На думку апелянта, оскаржувана постанова суду не містить відомостей щодо того, чому суд дійшов до переконання, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, при тому що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 781648 від 16 грудня 2024 року зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Вказував, що справа про адміністративне правопорушення розглянута за відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності та її захисника, про розгляд справи ОСОБА_2 взагалі не був повідомлений, оскільки він на даний час проходить службу в ЗСУ, на час розгляду справи перебував на лікарняному, а тому не міг контролювати дати розгляду справи в суді та укласти договір про надання правової допомоги і очікував на виклик суду.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Хурсенка С.О., який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, скасувати постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2025 року та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а згідно ст. 248 цього Кодексу розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і судом, який розглядає справу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а відповідно до п. п. 2, 3 ст. 278 цього Кодексу, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення суду, розгляд справи 10 січня 2025 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 .

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом Глухівського міськрайонного суду Сумської області.

Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження належного повідомлення ОСОБА_2 про час, дату та місце розгляду справи відносно нього.

За таких обставин, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку про необхідність скасування постанови судді та прийняття нової постанови, як це передбачено п. 3 ч. 8 ст.294 КУпАП.

При постановленні нової постанови, та перевіряючи наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому, пунктом 2.9 а) ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

На думку апеляційного суду, факт скоєння вказаного правопорушення ОСОБА_2 за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 781648 від 16.12.2024 р., який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.1);

- Роздруківкою показників приладу Alcotest 6820, підтверджується, що тест проводився 16.12.2024 р. о 03:10 год. з гр. ОСОБА_2 , результат тесту склав 1.62 ‰, та має підпис інспектора та підпис ОСОБА_2 . Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складений поліцейським, огляд проведений за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820, результати огляду на стан сп`яніння позитивні 1.62 ‰ (а.с.2);

- Відеозаписом, з якого вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 за порушення комендантської години. В ході спілкування з водієм поліцейськими були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано водію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер або проїхати в лікарню. Водій погоджується пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, проходить огляд за допомогою газоаналізатора Драгер, результат огляду 1,62 проміле. Після цього поліцейськими було йому запропоновано проїхати до лікарні, на що він відмовився. Було складено протокол, зачитано ОСОБА_2 , роз`яснені права та водія було відсторонено від керування.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України повністю доведена та своїми діями він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів захисника про те, що суд в судовому засіданні не перевірив фактів відсутності офіційного ввезення в Україну та використання приладів Drager ALCOTEST 6820, апеляційний суд зазначає наступне.

«DragerAlkotest 6820» відповідає вимогам OIML R 126:1998 Evidential breath analyzers (OIML R 126, edition 1998, IDT), доказові аналізатори повітря, що видихається, відповідає Технічному регламенту законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ №94 від 13 січня 2016 року, відповідно до якого був отриманий сертифікат перевірки типу Type Examination , виданий Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт»), згідно з яким технічний прилад газоаналізатор «DragerAlkotest 6820» відноситься до реєстру приладів контролю вмісту парів алкоголю, який чинний до 5 жовтня 2027 року; відповідає Технічному регламенту медичних виробів, затвердженого постановою КМУ №753 від 2 жовтня 2013 року, відповідно до якого був отриманий сертифікат Відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва, дійсного до 7 червня 2023 року.

Вказаний виріб був зареєстрований в Україні згідно з Порядком державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений Постановою КМУ від 9 листопада 2004 року №1497 (далі - Постанова КМУ №1497), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007 від 10 лютого 2010 року, термін дії до 10 лютого 2015 року.

Відповідно до роз`яснень ДП «Український медичний центр сертифікації» № 45 від 18 січня 2018 року, включення згідно з Постановою КМУ №1497 Драгер «Алкотест 6820» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію.Використання медичних виробів газоаналізатора «DragerAlkotest 6820», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року є законним.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 1 січня 2016 року.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії «Drager Safety AG», Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 №1747 і становить 1 рік.

Відповідно до сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу «DragerAlkotest 6820» становить один рік. З роздруківки приладу «DragerAlkotest 6820», за допомогою якого ОСОБА_2 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 01 серпня 2024 року, а останній проходив огляд на стан сп`яніння 16 грудня 2024 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу. Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги апелянта безпідставними та такими, що не спростовують порушення ОСОБА_2 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що акт огляду і протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не вручались не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ознайомлений, копію протоколу отримав, про що він поставив свій підпис.

З огляду на викладене, доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є неспроможними та такими, що спростовуються дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.

Так, відповідно ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Зі змісту ст. 33 КУпАП вбачається, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Отже, апеляційний суд, накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи особу ОСОБА_2 , те що він притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, й інші обставини справи, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Разом з цим, у зв`язку з накладенням стягнення за вчинення адміністративного правопорушення на ОСОБА_2 , слід стягнути й судовий збір, передбачений ст.40-1 КУпАП.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Хурсенка С.О. задовольнити частково.

Постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.