Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/294/25
Провадження № 3/670/130/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року селище Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Мамаєв В.А., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючої, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.04.2025 року серії ЕПР1 № 299761, 13.04.2025 року о 00 год. 00 хв. в с. Зіньків по вул. Ватутіна керувала автомобілем RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора алкотест Драгер 6810 ARAM 3578, тест номер 5603 позитивний 1,26 проміле, чим порушила п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала та пояснила, що 12.04.2025 року ввечері вона зустрічалася з подругами, де випила шампанського. Потім її автомобілем забрав чоловік - ОСОБА_2 і вони поїхали додому. За кермом автомобіля був чоловік. По дорозі автомобіль зламався і з`їхав у кювет. Чоловік пішов за допомогою, щоб відтягнути автомобіль додому. Коли чоловіка не було до автомобіля підійшли працівники поліції і запитали, що трапилось. Вона злякалась, що чоловіка, який є військовим, можуть позбавити права керування та забрати автомобіль, тому сказала, що посварилася з чоловіком і сама керувала автомобілем та пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння, хоча насправді автомобілем керував чоловік.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно результатів тестування приладом аналізатор парів спирту Drager Alcotest 6810 ARAM-3576 від 13.04.2025 року тест № 5603, у ОСОБА_1 виявлено 1,26 ‰ алкоголю.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів проведено огляд ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора алкотест Drager Alcotest 6810, результат огляду на стан сп`яніння 1,26 ‰, з результатами тесту ОСОБА_1 погодилася.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що 13.04.2025 року він керував автомобілем RENAULT MEGANE і віз хлопцям документи. По дорозі забрав дружину ОСОБА_1 , яка зустрічалась з подругами і випила з ними шампанського. Під час руху в автомобіля вилетіла шарова опора і він з`їхав у кювет. Після цього він пішов по допомогу, а біля автомобіля залишилась дружина. Коли повернувся, то дізнався, що до автомобіля під`їхали працівники поліції. Дружина злякалась, що його, як військового, позбавлять права керування транспортним засобом і сказала, що це вона керувала транспортним засобом, хоча автомобілем керував він.

Згідно відеофайлів, які містяться на DVD-диску в матеріалах справи, не зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 .

В силу ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєв проти Росії» від 30.05.2023 року, згідно якого у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 04/8036/16-а.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що 13.04.2025 року ОСОБА_1 керувала автомобілем RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, тобто об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та спростовується показаннями свідка ОСОБА_2 . Перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не підтверджує керування нею транспортним засобом і за відсутності доказів керування нею транспортним засобом не є достатньою підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1-3 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР ратифіковано вказану Конвенцію.

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 року. Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено у рішеннях ЄСПЛ у справах: «Лучанінова проти України» від 09.06.2011р. та «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальним для цілей застосування Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Тому норми Конституції України щодо презумпції невинуватості необхідно застосувати і при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, а всі сумніви повинні трактуватися на корись особи.

Діяння повинно містити усі ознаки складу правопорушення, за відсутності хоча б однієї ознаки вважається відсутнім склад адміністративного правопорушення у цілому. Тому за відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом відсутня об`єктивна сторона, а отже і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що за відсутності доказів, які б підтверджували, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 266, 283-285, 289, 294 КУпАП, п. 2.5 ПДР,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутності у її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.А. Мамаєв