Провадження № 3/686/3342/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.25

24 квітня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з повною середньою освітою, студента 2 курсу Хмельницького кооперативно торгівельно-економічного інституту,

за ч.7 ст. 121, ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Неповнолітній ОСОБА_1 о 21 год. 45 хв. 06.03.2025 року, у м.Хмельницькому, по вул.Степана Бандери,8, в порушення п.2.9.В Правил дорожнього руху, керував не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС мотоциклом марки та моделі «Geon Terraz», та в порушення п.2.1.Ґ Правил дорожнього руху, не мав при собі чинного полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Факти вчинення ОСОБА_1 вказаних порушень правил дорожнього руху, за викладених вище обставин, підтверджується його зізнавальними поясненнями, наданими в судовому засіданні, а також даними: протоколів про адміністративні правопорушення: серії ЕПР1 № 296313 від 10.04.2025 р., в якому зафіксовано порушення п.2.9.В Правил дорожнього руху, та серії ЕПР1 №296298 від 10.04.2025 р., в якому зафіксовано порушення п.2.1.Ґ Правил дорожнього руху; протоколу допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1 від 11.03.2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_2 від 10.03.2025 року; висновку експерта №КСЕ-19/123-25/3969 від 25.03.2025 р.; витягу з ЄРДР від 10.03.2025 року; заяви ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілого та про визнання законним представником неповнолітнього потерпілого від 11.03.2025.

Наведені вище обставини адміністративних правопорушень та докази на їх підтвердження ОСОБА_1 не оспорюються.

Дії ОСОБА_1 , в частині порушення вимог п.2.9.В Правил дорожнього руху, особами, які склали протокол про адміністративні правопорушення, було кваліфіковано за ч.7 ст.121 КУпАП, за ознаками повторності, однак суд не може погодитись з такою кваліфікацією, з огляду на таке.

Положення ч.7 ст.121 КУпАП передбачає настання відповідальності за повторне протягом року керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Водночас, матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_1 протягом року вчиняв правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП, передбачено настання відповідальності за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

За таких обставин дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.7 ст.121 КУпАП на ч.6 ст.121 КУпАП.

Оцінюючи зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень доведена і його дії, слід кваліфікувати за ч.6 ст.121 КУпАП, як керування особою транспортним засобом, не зареєстрованим в Україні в установленому порядку, та за ч.1 ст.126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має при собі поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З урахуванням особи порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності та характеру вчинених правопорушень, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_1 слід застосувати захід впливу, передбачений ст.24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді попередження.

Окрім цього, Управлінням патрульної поліції ДПП відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР1 №296278 від 10.04.2025 р., за яким неповнолітньому ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, зокрема те, що він «будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, близько 21 год. 45 хв. 06.03.2025 року у м.Хмельницькому, по вул.С.Бандери, 8, всупереч п.2.1.А Правил дорожнього руху, керував мотоциклом марки «Geon Terraz», саме як водій цього транспортного засобу».

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив факт керування у вказані в протоколі день, час та місці мотоциклом «Geon Terraz», при цьому вказав про те, що не має права керування транспортними засобами, оскільки посвідчення водія раніше не отримував.

У матеріалах справи відсутні будь-які достовірні докази, які б спростовували ці пояснення ОСОБА_1 та підтверджували б факт вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом водієм, який не має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії), а навпаки наявні в матеріалах справи: довідка інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП І.Красноступ та повідомлення начальника ТСЦ МВС №6841 ОСОБА_4 від 11.03.2025 р., підтверджують те, що посвідчення водія ОСОБА_1 не видавалось.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 251 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , як водію, ставиться у вину саме порушення п.2.1.А Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.1.(а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Положенням ч.1 ст.126 КУпПА передбачено настання відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством. Водночас частиною 2 ст.126 КУпАП передбачено настання відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Отже, за встановлених судом обставин, дії ОСОБА_1 , за умови доведення його вини, мали б бути кваліфіковані за ч.2 ст.126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, при цьому відсутні ознаки інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП (по епізоду керування транспортним засобом водієм, який не має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії). Тобто по зазначеному епізоду обвинувачення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №296278 від 10.04.2025 р., у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, так як докази отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, відповідно як і порушення ним вимог п.2.1(а) Правил дорожнього руху України, за вищеописаних в протоколі обставинах, у матеріалах справи відсутні.

При цьому, слід наголосити, що відповідно до правових висновків, зроблених Європейським судом з прав людини у рішеннях по справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не передбачає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з викладеним, провадження у справі, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП (по епізоду керування транспортним засобом водієм, який не має права керування таким транспортним засобом), підлягає закриттю, за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 13, 24-1, 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Неповнолітнього ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і застосувати до нього захід впливу у виді попередження.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення ч.1 ст.126 КУпАП (по епізоду керування транспортним засобом водієм, який не має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії) відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя