Справа № 463/4989/24 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В. Я.
Провадження № 33/811/586/25 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі захисника Левка С.Л., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 07 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 07.03.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 , 29.05.2024 близько 00 год. 09 хв. у м. Львів на вул. Дж.Вашингтона, 1, керував т/з марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного засобу приладу «Drager» ARJL № 0264, тест № 1950, результат 2,04 проміле алкоголю.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду змінити в частині накладеного адміністративного стягнення та накласти стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, вважає постанову суду незаконною та необґрунтовано в частині накладеного адміністративного стягнення, при цьому зазначає, що діяв в умовах крайньої необхідності, є військовослужбовцем та виконує бойові завдання з використанням транспортних засобів (бойових машин), а тому позбавлення права керування не піде на користь фронту, зазначає, що вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи № 463/4989/24, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, і таке не оспорюється в апеляційній скарзі.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно санкції статті.

Більше того, апеляційним судом не встановлено матеріалами справи, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення в стані крайньої необхідності, в тому числі відповідно до наявних в матеріалах справи відеозаписах ОСОБА_1 жодним чином не повідомляв працівників поліції, що перебуває в умовах крайньої необхідності.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, винесена законним складом суду, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Личаківського районного суду м.Львова від 07 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.