Справа № 686/6283/25
Провадження № 3/686/2197/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., з участю секретаря судового засідання Крюченкової Ю.В., прокурора Загродської Л.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Бровчука М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Підлісний Олексинець Городоцького району Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, в.о. ректора ЗВО «Подільський державний університет»,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Управлінням стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України направлено до суду для розгляду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення № 276 та №277, які 27.02.2025 складені начальником 1-го сектору управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Земоком О.В., ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона будучи проректором з наукової роботи Хмельницького університету управління і права ім.Леоніда Юзькова (далі ХУУП ім.Л.Юзькова) та, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимог ч.1 ст.45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 25 грудня 2024 року - за 2022 рік та 27 грудня 2024 року - за 2021 рік, які, за твердженням особи, якою складенні вказані протоколи, ОСОБА_1 мала подати до 01 лютого 2024 року.

У судовому засіданні захисником Бровчуком М.В. заявлено клопотання про повернення вказаних протоколів та матеріалів справи для доопрацювання з посиланням, з-поміж іншого, на те, що: у складених відносно ОСОБА_1 протоколах про адміністративні правопорушення №276 та №277 не було розкрито суть інкримінованих останній правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, не було зазначено час, місце вчинення цих правопорушень, форма вини у діях чи бездіяльності ОСОБА_1 ; не було взято до уваги той факт, що останньою були подані відповідні декларації 17.01.2024 р., 30.03.2024 р. та 11.09.2024 р., які відсутні у матеріалах справи, тобто умислу у неї на неподання декларацій не було; означені протоколи, які були складені без дотримання строків, визначених у ч.2 ст.254 КУпАП, не можуть бути визнанні доказом по справі та бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_1 ; не було додано до адміністративних матеріалів й документу про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», який було надіслано начальнику УСР ДПСР НП в Хмельницькій області у відповідь на його лист №73001-2024 від 13.12.2024 р.; з наявних у матеріалах справи документів не можливо встановити, коли уповноваженому суб`єкту у сфері протидії корупції стало відомо про невчасне подання ОСОБА_1 відповідних декларацій та у зв`язку з чим і у межах якої перевірки вже 13.12.2024 р. щодо ОСОБА_1 здійснювались відповідні запити, що є важливим для обчислення строків, визначених у ст.38 КУпАП, і суттєво впливає на можливість визначення захисником і особою, щодо якої складено адміністративні протоколи, позиції захисту.

ОСОБА_1 клопотання свого захисника підтримала.

Прокурор Загродська Л.І. заперечила щодо задоволення заявленого захисником клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що справу слід повернути до Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області для доопрацювання (належного оформлення), з огляду на таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до виписаних у ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Всупереч вищевказаних вимог закону та «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 (п.9 р.ІІ, п.5 р.ІІ (додаток 3)), у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито суть правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , виходячи із диспозиції ч.1 ст.172-6 КУпАП, якою передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Зокрема, суть вказаного адміністративного правопорушення у протоколах мала б бути розкрита з посиланням на відповідний нормативний акт (закон, положення, посадову інструкцію, розпорядження тощо), із розкриттям змісту правових норм, вимоги яких були порушенні ОСОБА_1 , а також до протоколу мали б бути долучені належним чином завірені копії документів, на підставі яких уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою було встановлено факт несвоєчасності подання декларацій ОСОБА_1 , саме як особою, у якої існував обов`язок щодо подання цих декларацій, чого здійснено не було. Натомість, з урахуванням існуючих положень абз.4 ч.5 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» з приводу того, що дія розділу VII цього Закону не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері освіти, крім керівників вищих навчальних закладів та їх заступників (посадових осіб публічного права, на яких поширюється обов`язок щодо подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), зі змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити чи у період інкримінованих останній дій, на неї поширювався обов`язок щодо подання вказаних декларацій, зокрема й до якої категорії, в дійсності, була віднесена займана чи займані останньою посади (керівник вищого навчального закладу чи його заступник) у юридичній особі публічного права (відповідно до ЗУ «Про освіту», ЗУ «Про вищу освіту» та статуту ХУУП ім.Л.Юзькова, у якому, окрім інших посад та тих посад, які обіймала ОСОБА_1 , були наявні також посади ректора цього Унівеситету, першого проректора та проректора з економічної та адміністративно-господарської роботи). Окрім того, досліджена у судовому засіданні відповідь ректора ХУУП ім.Л.Юзькова від 16.12.2024 р. (надана на лист начальника УСР ДСР НП в Хмельницькій області №73001-2024 від 13.12.2024 р.) вказує на те, що ОСОБА_1 у зазначеному закладі освіти призначалась на дві різні посади: «Проректора з наукової роботи» (наказами №17-к від 31.01.2022 р. та №038-к від 30.01.2023 р.) і «Проректора зі стратегічного розвитку, наукової роботи та зовнішніх зв`язків» (наказом №678-к від 25.09.2023 р., який зазначеною відповіддю, разом із відповідною посадовою інструкцією, представнику Національної поліції було надіслано, однак, до скерованих до суду адміністративних матеріалів означені документи долучені не були), і саме у зв`язку з призначенням на другу із зазначених посад, ОСОБА_1 25.09.2023 р. ознайомлювали із вимогами Закону України «Про запобігання корупції» (картка ознайомлення з умовами роботи працівника від 25.09.2023 р.). Статут ХУУП ім.Л.Юзькова (у тій редакції, що діяла саме у період інкримінованих ОСОБА_1 діянь та перебування її на посаді «Проректора з наукової роботи»), який, у сукупності з іншими документами, надавав би можливість встановити, чи відносилась ОСОБА_1 до тих посадових осіб публічного права, на яких поширювався обов`язок щодо подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відсутній у матеріалах справи, як і відсутнє посилання на вказаний статут у змісті самих протоколів про адміністративні правопорушення.

Враховуючи те, що, згідно з ч.4 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, важливу роль для визначення початку перебігу строку давності притягнення до адміністративної відповідальності відіграє як день вчинення, так і день виявлення цього правопорушення. Моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання інформації (зокрема й першого, за часом отримання, повідомлення чи висновку НАЗК) про таке правопорушення уповноваженими особою чи органом державної влади. При цьому складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є лише окремою процесуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту правопорушення, пов`язаного з корупцією (факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення правопорушення). З урахуванням викладених обставин та факту існування вищеозначеного запиту №73001-2024 від 13.12.2024 р., який не був долучений до матеріалів справи та наданий лише на адвокатський запит, важливим є встановлення чи були здійсненні та у який час відповідні повідомлення, запити і коли, в дійсності, отримано уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції (зокрема й за результатами здійсненого у порядку ст.ст.51-1, 51-2 Закону України «Про запобігання корупції» контролю щодо своєчасності подання декларацій) відповідний висновок НАЗК про несвоєчасність подання відповідних декларацій, з долученням підтверджуючих документів, а також копій, засвідчених належним чином декларацій за 2021 та 2022 роки, поданих ОСОБА_1 , з усіма необхідними даними, які нададуть можливість повністю ідентифікувати особу декларанта.

Крім того, відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. Проте, у зазначених вище протоколах № 276 та №277, графи щодо свідків є незаповненими, що унеможливлює встановлення наявності чи відсутності останніх.

Також, у складених відносно ОСОБА_1 протоколах № 276 та №277 не було вказано конкретне місце вчинення адміністративних правопорушень. Так, на відміну від зазначених у протоколах відомостей про те, що ОСОБА_1 фактично проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , остання у судовому засіданні повідомляла, що вона фактично проживала у кв. АДРЕСА_3 , на даний час проживає у кв. АДРЕСА_4 . Відомостей про те, де знаходилась ОСОБА_1 25.12.2024 р. та 27.12.2024 р., у той час, коли вона подавала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 та 2022 роки, матеріали справи не містять. Під час надання у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснень, остання не змогла чітко вказати, де саме вона перебувала в момент подання вказаних декларацій, зазначаючи, що в означені дати вона могла знаходитись, як за місцем свого проживання, так і у м.Києві, де проходила конкурсні процедури, а тому не пригадує, де саме нею були подані вказані декларації. Без виправлення цього, встановленого у судовому засіданні, недоліку (не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення та не встановлення дійсного місця вчинення правопорушення), з метою дотримання правил територіальної підсудності, справа не може бути розглянута по суті, адже неможливо визначити суд (суддю), уповноваженого на розгляд даної справи про адміністративне правопорушення, оскільки у ч.2 ст. 257 КУпАП визначено, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, разом з іншими матеріалами надсилається до місцевого загального суду за місцем вчинення такого правопорушення, а відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Формулювання обвинувачення у викладеній в означених вище протоколах формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та є суперечливим, що позбавляє особу, щодо якої складено протокол, можливості ефективно захищатися від пред`явленого обвинувачення (порушено право на захист) і робить неможливим об`єктивний розгляд справи.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії від 30.05.2013, заява №36673/04).

Суд не може собою підміняти органи, які зобов`язані довести провину особи у вчиненні адміністративного правопорушення належними доказами, одним з яких є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідатиме критеріям допустимості, у разі дотримання як процедури його складення, так і форми та змісту, як того вимагають положення ст.256 КУпАП.

Наведені порушення закону є істотними і не можуть бути усунуті судом.

Приписами ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення (п. 2), а в разі неправильного їх складення повернути для належного оформлення (доопрацювання).

Верховний Суд України у п. 24 постанови пленуму від 23 грудня 2005 року № 14 визнав правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Окрім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.4 свого Інформаційного листа №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 р., який стосувався притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, вказував на те, що «у разі коли протокол складено не уповноваженою на те особою або без додержання вимог, установлених ст. 256 КУпАП, суддя зобов`язаний своєю постановою повернути протокол відповідному правоохоронному органу (спеціально уповноваженому суб`єкту протидії корупції, який склав протокол) для належного оформлення. При цьому постанова про направлення протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, для належного оформлення (усунення недоліків) не підлягає апеляційному оскарженню.

Враховуючи імперативність норми щодо оформлення протоколу про адміністративні правопорушення, суддя вважає, що вищеозначені протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали необхідно повернути до Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України для належного оформлення, відповідно до вимог чинного законодавства, під час якого необхідно всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, з подальшим, за наявності до того законних підстав, направленням справи до місцевого загального суду (за місцем вчинення адміністративних правопорушень) для розгляду в межах строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.7, 245, 256, 268, 283, 278 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника задовольнити.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України для доопрацювання (належного оформлення).

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя