Справа № 740/1935/25
Провадження № 3/740/695/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 квітня 2025 року м.Ніжин Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Пулинець Ю.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08 квітня 2025 року за ст.122-4 КУпАП ОСОБА_1 07 квітня 2025 року близько 20-50 год в м.Ніжині по вул.Овдіївська, 158, керуючи автомобілем Audi А6, номерний знак НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з парканом після чого в порушення п.2.10.а ПДР залишив місце пригоди.

Згідно з заявою від 25 квітня 2025 року ОСОБА_1 просить закрити провадження по справі, вказує, що залишив місце вчинення ДТП, оскільки не міг самостійно виїхати з подвір`я та пішов шукати допомогу, коли повернувся через годину, то автомобіля вже не було.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Відповідно до КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі.

Адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з даними протоколу від 08 квітня 2025 року ОСОБА_1 07 квітня 2025 року близько 20-50 год в м.Ніжині по вул.Овдіївська, 158, керуючи автомобілем Audi А6, номерний знак НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з парканом після чого в порушення п.2.10.а ПДР залишив місце пригоди.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

ОСОБА_1 згідно з поданою до суду заявою та пояснень, доданих до протоколу, зазначає, що залишив місце ДТП, так як пішов шукати допомогу, коли повернувся автомобіля вже не було, тобто ОСОБА_1 тимчасово залишив місце пригоди та мав намір повернутися.

З даних підстав дії поліцейських по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП не є ретельними, версія поліцейських, із врахуванням поданих доказів, не може надати розумного пояснення щодо суб`єктивної сторони інкримінованих дій в частині зазначеного в протоколі умислу чи необережності та встановлених у судовому засіданні обставин щодо дій ОСОБА_1 , у зв`язку з чим наявні обґрунтовані підстави для розумного сумніву в доведеності наявності складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, один протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для встановлення вини ОСОБА_1 ..

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також суд враховує, що зазначені у протоколі відомості не відповідають вимогам як ст.256 та і ст.122-4 КУпАП, які передбачають наведення у ньому усіх відомостей, які необхідні для розгляду справи судом, при цьому обов`язок з`ясування фактів та обсяг інкримінованих дій не може перекладатися на суд, адже протокол має бути належним чином оформленим, а обставини, викладені у ньому, повинні бути підтверджені належними доказами, достатніми для вирішення питання по суті, що узгоджується із практикою ЄСПЛ, яка звертає увагу на роль національних судів щодо організації судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі «Шульга проти України»). ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» вказує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, під час провадження на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неухильно застосовується принцип-той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження. Тобто, вказуючи у протоколі про певного роду факти та обвинувачення щодо них, поліцейський має довести, що вони дійсно мали місце.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений із порушеннями, за встановлених судом обставин не є визначальним при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, його неналежне оформлення розцінюється судом як формальний підхід до виконання посадових обов`язків поліцейського, що в свою чергу не відповідає завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно ст.1 щодо зокрема охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, при цьому ст.7 даного Кодексу встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з недоведеністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду, із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП-закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Олійник.