Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/125/25 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 3 ст. 184 КУпАП суддя Головіна Т.М.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря Вірченко Є.С.,

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Казахстан, громадянки України, не працює, яка має на утриманні неповнолітнього сина 2009 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. на користь держави.

За постановою судді 14.01.2024 р. о 14.30 год. за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Попеля, 164, біля загальноосвітньої школи № 48, ОСОБА_2 , 2009 року народження, розпивав пиво «Київське» об`ємом 0,6 літра, міцністю 3,8%, а також слабоалкогольний напій «Шейк» об`ємом 0,5 літра, міцністю 7%, чим ображав людську гідність та громадську мораль, таким чином ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати.

Апелянт вказує на те, що нею не було отримано кваліфікованої юридичної допомоги. Натомість, під час складання протоколу, працівники поліції ввели її в оману, повідомивши, що оскільки вона вперше притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП, до неї буде застосовано стягнення у виді попередження, а не штрафу, у зв`язку з чим вона підписала відповідні документи.

Наголошує на тому, що вона належним чином виконує свої обов`язки з виховання свого неповнолітнього сина.

Звертає увагу суду і на те, що у постанові суду невірно вказано прізвище її сина, що, на її думку, є грубим порушенням.

В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи яке, апелянт зазначила, що копію оскаржуваної постанови вона не отримувала, про її існування вона дізналась лише після блокування її рахунку ІНФОРМАЦІЯ_2 , що припадає на п`ятницю. У перший робочий день 24.02.2025 р., вона звернулась до суду, де отримала копію постанови.

Заслухавши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 06.03.2024 р. суддею Корабельного районного суду м. Миколаєва постановлено рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП. Судовий розгляд відбувся у відсутність ОСОБА_1 . При цьому, копія судового рішення їй не направлялась та була отримана нею лише 24.02.2025 р., після особистого звернення до суду з відповідним клопотанням.

Враховуючи наведене, вважаю причину пропуску строку ОСОБА_1 поважною, а тому, за можливе поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також інші документи.

Відповідно до поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечувала наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, вказані обставини підтверджені сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, та перевірених судом апеляційної інстанції належних, допустимих та достатніх доказів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 984746 від 15.01.2024 р., 14.01.2024 р. о 14.30 год. за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Попеля, 164, біля загальноосвітньої школи № 48, ОСОБА_2 , 2009 року народження, розпивав пиво «Київське» об`ємом 0,6 літра, міцністю 3,8%, а також слабоалкогольний напій «Шейк» об`ємом 0,5 літра, міцністю 7%, чим ображав людську гідність та громадську мораль, таким чином ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень, яка зазначила, що зобов`язується посилити контроль за вихованням сина.

Зі змісту рапорту, за результатами звернення на лінію «102», вбачається, що 14.01.2024 р. о 18.16 год. надійшло повідомлення від медичного працівника про те, що 14.01.2024 р. близько 17.30 год. до гастроентерологічного відділення Миколаївської обласної лікарні з діагнозом: алкогольне сп`яніння, переохолодження, картою швидкої допомоги з вул. Приозерна, 89/Б, доставлено малолітнього мешканця м. Миколаєва ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (учня 6 класу ЗОШ № 48). Виїздом СОГ на місце події встановлено, що 14.01.2024 р. близько 14.30 год., малолітній ОСОБА_3 , знаходячись на території ЗОШ № 48, разом із друзями вживав спиртні напої, після чого заснув на місці. Малолітньому надано медичну допомогу, загрози життю та здоров`ю немає.

Згідно рапорту інспектора СЮП ВП МРУП ГУНП в Миколаївській області Дмитруліна О.М., ним, спільно зі старшим інспектором ЮП ВП МРУП, капітаном поліції Вороною Д.В., під час відпрацювання матеріалів зареєстрованих у ВП № 3 Миколаївського РУП за № 285 від 14.01.2024 р., встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно з товаришем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розпивали пиво «Київське» та слабоалкогольний напій «Шейк» біля ЗОШ № 48, що за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Попеля 164. Вжитими заходами в ході проведення подальшої перевірки було складено протокол про адміністративне правопорушення (ВАВ № 984747) за ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_4 , також протокол про адміністративне правопорушення (ВАВ № 984746) за ч. 3 ст. 184 КУПАП відносно ОСОБА_1 .

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зазначили про те, що 14.01.2024 р., приблизно о 14.00 год. вони разом гуляли біля школи № 48 у місті Миколаєві. На прохання ОСОБА_3 , ОСОБА_5 придбав алкогольні напої (пляшку пива «Київське» та слабоалкогольний напій «Шейк»), у кіоску поблизу парковки супермаркету «Екомаркет» на вулиці Океанівській. Після повернення до школи частина напоїв була спожита ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , решта виключно самим ОСОБА_8 . За їхніми словами, ОСОБА_3 також викурив кілька сигарет, після чого йому стало зле, почалась нудота і блювота. У цей момент повз проходила невідома жінка, яка звернулася за допомогою до знайомого, і ОСОБА_8 було доставлено до медичного закладу.

Відповідно копії свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_2 , про що в Книзі реєстрації народжень 20 серпня 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 587. Батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_1 .

Перевіривши докази, які містяться у матеріалах справи на предмет належності та достатності, апеляційний суд констатує, що жодних підстав, за наявності яких можна ставити під сумніви достовірність та належність процесуальних документів апеляційним судом не виявлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що зазначені докази у своїй сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 , як мати неповнолітнього ОСОБА_2 , ухилилася від належного виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення виховання, нагляду та контролю за поведінкою свого сина, що призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення у віці 14 років а саме розпивання алкогольних напоїв у громадському місці, що ображає громадську мораль та людську гідність, що свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Надаючи оцінку твердженням ОСОБА_1 щодо вирішення питання про накладення на неї адміністративного стягнення, апеляційний суд виходить з наступного.

Диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Частиною 3 ст. 184 КУпАП визначено, що вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя місцевого суду з достатньою повнотою врахував характер вчиненого адміністративного правопорушення та дані про особу ОСОБА_1 , яка раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що чинна редакція зазначеної санкції інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення (ч. 3 ст. 184 КУпАП) не передбачає альтернативного виду стягнення у вигляді попередження, а також з огляду на те, що суд застосував штраф у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, при цьому належним чином оцінивши ступінь вини правопорушниці, особу та обставини справи, таке рішення є законним, пропорційним і відповідає вимогам індивідуалізації покарання. Зазначене рішення також враховує соціальну небезпеку самих дій неповнолітнього, а також важливість забезпечення батьками належного нагляду за дітьми, особливо в умовах воєнного стану, коли суспільна відповідальність за виховання підлітків набуває особливої актуальності.

При цьому, апеляційний суд враховує, що адміністративне стягнення має на меті виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Не погоджується апеляційний суд і з доводами апелянта про порушення її права на захист під час складання адміністративних матеріалів, оскільки відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 984746 від 15.01.2024 р., ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зокрема право не свідчити проти себе та користуватися юридичною допомогою адвоката, що остання засвідчила своїм підписом без будь-яких скарг та зауважень, а відтак, спростовує доводи апеляційної скарги у відповідній частині.

Істотних порушень суддею місцевого суду норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі норм КУпАП, які б були безумовною підставою для скасування постанови судді місцевого суду, при апеляційному перегляді не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, рішення судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, і підстав для скасування постанови судді, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 березня 2024 року.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 6 березня 2024 року якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва