ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В. Т., за участю секретаря судового засідання Михайлюка М. І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кусмарцева М. О., потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Поляк М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Поляк М.В. на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 24 березня 2025 року,-

У С Т А Н О В И В:

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 24 березня 2025 року закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Поляк М.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 24 березня 2025 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Одночасно в поданій апеляційній скарзі просить вирішити питання про призначення повторної судової автотехнічної експертизи в даній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом допущено неповноту та необ`єктивність з`ясування обставин справи, що призвело до висновків, невідповідних фактичним обставинам справи.

Звертає увагу на пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 при повороті ліворуч не надав переваги зустрічному транспортному засобу.

Вказує, що порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення в частині зазначення пункту ПДР, а саме п. 10.1, не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 .

Посилається на те, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення в матеріалах справи наявна сукупність інших доказів, які вказують на винуватість Провадження №33/822/175/25 Головуючий у І інстанції: Асташев С. А.

Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач: Марчук В.Т.

ОСОБА_1 , зокрема пояснення свідків, висновок судової атотехнічної експертизи та письмові пояснення потерпілого.

Зазначає, що висновок судової автотехнічної експертизи від 06 лютого 2025 року, за постановою суду першої інстанції, є сумнівним та не коректним, оскільки експертом були встановлені суперечності за поясненнями ОСОБА_1 .

Звертає увагу на висновок від 08 грудня 2024 року, який вважає належним та допустимим доказом, який встановлює порушення ОСОБА_1 вимоги п. 10.1 ПДР.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Поляк М.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовільнити, доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кусмарцева М. О., який просив відмовити в задоволенні апеляційній скарги, а постанову суду залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

В порушення зазначених вище вимог закону суд першої інстанції, закриваючи провадження щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, своє рішення мотивував, виключно, посилаючись на висновок інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/126-25/18-IT від 06 лютого 2025 року, за результатами якої в діях ОСОБА_1 вбачається невідповідність технічним вимогам п. 16.13 Правил дорожнього руху, зазначивши, що не в праві змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні даного правопорушення.

При цьому, районний суд, розглядаючи по суті вказану справу, не дослідив і не надав оцінку іншим, наявним у справі письмовим доказам, та, без відповідних мотивів надав перевагу одному доказу над іншими, і, як наслідок, прийняв незаконне рішення.

Апеляційний суд не погоджується з рішенням районного суду, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що 19 листопада 2024 року об 11 год. 52 хв. в м. Чернівці, по вул. Хотинській, 2 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Пежо 307», д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не переконався в безпечності маневру, не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення із автомобілем марки «Фольксваген гольф» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим своїми діями порушив п. 10.1 ПДР, за що, передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п. 10.1 ПДР України.

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у праві про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та іншими.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що 19 листопада 2024 року він рухався у власних справах по вул. Хотинській у напрямку «Дріжзаводу», по лівій смузі, випереджаючи вантажний автомобіль (фуру), який їхав попереду. У цей момент він побачив транспортний засіб марки «Peugeot 307», водій якого, не надавши перевагу в русі, почав здійснювати маневр повороту ліворуч, пересікаючи його смугу руху. Через відсутність часу на реагування сталася дорожньо-транспортна пригода. Вказав, що водій «Peugeot 307» не передбачив наслідків свого маневру та, не зупиняючись, різко повернув ліворуч. Також зазначив, що не довіряє висновку експерта.

В судовому засіданні апеляційного суду експерт ОСОБА_6 підтвердив свій висновок від 06 лютого 2025 року і крім того зазначив, що в даному випадку, хоча пункти 10.1 та 16.13 ПДР України не виключають один одного, але необхідно застосовувати саме п. 16.13 ПДР, як спеціальну норму, яка регулює рух транспортних засобів на нерегульованих перехрестях.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №177255 від 19 листопада 2024 року (а.с.1) цього ж дня, об 11 год. 52 хв. в м. Чернівці, по вул. Хотинській, 2 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Пежо 307», д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не переконався в безпечності маневру не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення із автомобілем марки «Фольксваген гольф» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим своїми діями порушив п. 10.1 ПДР, за що, передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 3) від 19 листопада 2024 року зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП та елементів проїжджої частини, характер та локалізацію пошкоджень транспортних засобів.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19 листопада 2024 року (а.с. 4), цього ж дня, близько 12:00, він керував автомобілем марки «Peugeot 307», державний номер НОМЕР_1 , та рухався по вул. Хотинській у напрямку вул. Заводської. На перехресті з вул. Заводською здійснював поворот ліворуч. Проїхавши першу смугу, побачив, що назустріч рухається автомобіль марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , на великій швидкості. Зазначив, що зупинився на першій смузі, однак, можливо, виїхав на другу. Водій автомобіля «Volkswagen Golf» не відреагував на ситуацію та здійснив зіткнення з його автомобілем, рухаючись, за словами ОСОБА_1 , зі швидкістю близько 100 км/год. Удар прийшовся у праву сторону автомобіля, внаслідок чого транспортний засіб було відкинуто приблизно на 10 метрів, а пасажирка отримала травму голови.

Пояснення потерпілого ОСОБА_2 від 19 листопада 2024 року, наявні в матеріалах справи, є аналогічними до його пояснень, наданих у суді першої та апеляційної інстанцій (а.с. 5).

Представником потерпілого ОСОБА_2 адвокатом Поляк М. В. до суду першої інстанції було долучено висновок інженерно-транспортної експертизи №85 від 08 грудня 2024 року (а.с. 18-22), відповідно до якого, з технічної точки зору, причиною настання даної ДТП стало невідповідність дій водія автомобіля марки «Пежо 307» ОСОБА_1 п. 10.1, п. 16.13.Првил дорожнього руху.

Також були надані письмові пояснення свідка ОСОБА_5 від 16 грудня 2024 року (а.с. 31) відповідно до яких, 19 листопада 2024 року, приблизно об 11 год. 50 хв. в м. Чернівці, по вул. Хотинській, свідок рухався на автомобілі марки «Хундай» д.н.з. НОМЕР_3 , в бік Епіцентр. Паралельно з ним рухався автомобіль червоного кольору, марки «Peugeot 307», який, не збавляючи швидкість, не призупиняючись, здійснив поворот ліворуч в сторону вул. Заводської, виїхавши на зустрічну смугу та не надавши переваги у русі, створив аварійну обстановку відносно автомобіля марки «Volkswagen Golf», який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_4 від 19 грудня 2024 року (а.с. 32) вбачається, що 19 листопада 2024 року, близько 11 год. 30 хв. свідок рухався пішки зі сторони вул. Заводської у напрямку зупинки «Дріжзавод», що на вул. Галицький шлях, де мав зустрітись з сином ОСОБА_2 , звідки він мав його забрати. Під час руху свідок став очевидцем події, а саме того, що автомобіль червоного кольору марки «Peugeot 307», рухаючись по вул. Хотинській в напрямку «Епіцентру», здійснив поворот ліворуч на вул. Заводську. В подальшому, виїхавши на зустрічну смугу, не пропустивши та не надавши перевагу у русі автомобілю марки «Volkswagen Golf», спричинив аварійну ситуацію та скоїв ДТП з вищевказаним транспортним засобом. Також зазначає, що водій автомобіля марки «Volkswagen Golf» не мав змоги уникнути ДТП, адже водій транспортного засобу марки «Peugeot 307», під час здійснення маневру ліворуч на вул. Заводську, не зупиняючись, продовжив рух, не надав перевагу водію автомобіля марки «Volkswagen Golf», що рухався по головній дорозі, чим створив ситуацію, що призвела до вищевказаної ДТП. При цьому зазначає, що покажчик лівого повороту напрямку руху водієм транспортного засобу марки «Peugeot 307» увімкнено не було.

Також захисником ОСОБА_1 адвокатом Кусмарцевим М. О., до суду першої інстанції було долучено письмові пояснення свідка ОСОБА_7 (а.с. 27), згідно з якими, 19 листопада 2024 року свідок побачив, як червоний автомобіль почав здійснювати поворот на вул. Заводську та зупинився на одній із смуг. Згодом він побачив, як по вул. Хотинській на великій швидкості рухалося сіре авто, яке, не загальмувавши, врізалося в червоний автомобіль. При цьому червоне авто стояло на своїй смузі та не перешкоджало руху, оскільки сірий автомобіль рухався по іншій смузі. Свідок зазначив, що водій сірого авто не врахував зміщення напрямку праворуч, внаслідок чого перетнув ліву смугу та здійснив зіткнення з червоним автомобілем, який стояв. Після удару червоне авто було відкинуто на значну відстань.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_8 (а.с. 28), 19 листопада 2024 року, перебуваючи на автозаправній станції «WOG», він побачив, як червоний автомобіль зупинився з метою переконатися у безпечності виконання маневру повороту ліворуч на вул. Заводську. Також свідок побачив, як сірий автомобіль, рухаючись на великій швидкості та не гальмуючи, здійснив зіткнення з червоним автомобілем. Вказує, що удар був настільки сильним, що червоне авто відкинуло приблизно на 10 метрів.

Із письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с. 29) вбачається, що 19 листопада 2024 року вона перебувала у транспортному засобі марки «Peugeot 307», державний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 , який керував автомобілем. Вони рухались по вул. Хотинській у напрямку вул. Калинівської. Вказує, що ОСОБА_1 мав намір здійснити поворот ліворуч на вул. Заводську. Зазначає, що на вказаній ділянці дороги в обох напрямках є по дві смуги руху, які на перехресті зміщуються праворуч на 12 метри.

Перед здійсненням повороту водій зупинився, щоб надати перевагу транспортному засобу, який наближався по зустрічній смузі на відстані понад 100 метрів. Розпочавши повільний поворот, зі швидкістю 45 км/год, автомобіль проїхав кілька метрів та зупинився на лівій смузі зустрічного напрямку, оскільки сірий автомобіль стрімко наближався без зниження швидкості, на відстані 3040 м до їхнього авто. ОСОБА_3 повідомила, що почала кричати, а її чоловік подав звуковий сигнал, аби привернути увагу іншого водія.

Водій сірого автомобіля не врахував особливості зміщення смуг та наявність їхнього автомобіля на лівій смузі, змістився з правої смуги частково на ліву, не застосовуючи гальмування, й допустив зіткнення. Удар був завданий лівою передньою частиною автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , у праву передню частину «Peugeot 307». У результаті удару автомобіль Сушинських, перебуваючи у загальмованому стані, був зміщений у боковому юзі на 16,6 метра від місця контакту.

Також свідок вказала, що момент зіткнення бачили троє очевидців, які одразу підійшли до місця події. Її чоловік записав їхні дані та номери телефонів, один зі свідків залишився до приїзду поліції. При цьому, як зазначає ОСОБА_3 , поліцейські відмовились прийняти пояснення у свідка. Внаслідок ДТП жоден з водіїв і вона сама тілесних ушкоджень не отримали.

За клопотанням захисника Кусмарцева М. О., постановою суду першої інстанції було призначено судову автотехнічну експертизу.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-25/18-IT від 06 лютого 2025 року (а.с. 44-53) вбачається, що не можливо однозначно вирішити питання технічної спроможності варіантів розвитку дорожньо-транспортної ситуації. Також вказано, що у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля «Рeugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до технічних вимог пункту 16.13 Правил дорожнього руху.

При варіанті 1: у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася в діях водія автомобіля «Рeugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , вбачається невідповідність технічним вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху.

З огляду на те, що за умови виконання вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху водій автомобіля «Рeugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , мав технічну можливість запобігти зіткненню, то невідповідності зазначеним вимогам у його діях з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

У такому варіанті дійти до однозначного висновку, щодо наявності технічної можливості у водія ОСОБА_2 , уникнути дорожньо-транспортної пригоди та встановити відповідність (не відповідність) його дій вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху експертним шляхом не має можливості. При цьому в діях водія ОСОБА_2 , вбачається невідповідність вимог п.12.4 ПДР які технічної точки зору перебувають причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

При варіанті 2: у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася в діях водія автомобіля «Рeugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , вбачається невідповідність технічним вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху.

З огляду на те, що за умови виконання вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху водій автомобіля «Рeugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , мав технічну можливість запобігти зіткненню, то невідповідності зазначеним вимогам у його діях з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 рухався в населеному пункті зі швидкістю (55 км/год), що перевищувала допустиму то у його діях вбачається невідповідність технічним вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху. Однак, оскільки як при фактичній швидкості руху так і при допустимій автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , а також своєчасного застосування гальмування водій мав технічну можливість запобігти зіткненню із автомобілем «Рeugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , то в діях водія ОСОБА_2 , невідповідності вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Суд вважає, що даний висновок експерта не суперечить встановленим фактичним обставинам справи та доведеності вини ОСОБА_1 . Водночас, експерт у своєму висновку не надав оцінки діям ОСОБА_1 щодо дотримання вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. Однак, ця обставина не спростовує факту наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки порушення вимог пункту 10.1 ПДР встановлено іншими належними та допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи.

Наведеними вище доказами встановлено, що ОСОБА_2 , рухався по своїй смузі руху та мав перевагу у русі перед транспортним засобом марки «Рeugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в той час як останній перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, тобто повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1ПДР.

Саме дії ОСОБА_1 були первинними, він як учасник дорожнього руху перший допустив порушення ПДР України, і під час його маневру він не впевнився і не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, здійснив маневр повороту ліворуч, а саме при зміні напрямку свого руху, не надав перевагу іншим учасникам, які їхали по головній дорозі та його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Також, відповідно до висновку експерта недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.13 ПДР, перебувають у причино-наслідковому зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Пункти 10.1 і 16.13 ПДР України взаємодоповнюють один одного, регламентуючи безпеку руху при зміні напрямку, зокрема повороті ліворуч або розвороті.

Пункт 10.1 ПДР встановлює загальне правило: перед початком руху, перестроюванням або будь-якою зміною напрямку водій повинен переконатися, що ці дії будуть безпечними і не створять перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху. Це базова вимога, яка застосовується до будь-яких маневрів.

Пункт 16.13 ПДР деталізує це правило саме для ситуацій повороту ліворуч і розвороту на перехрестях. Він зобов`язує водія дати дорогу трамваю, який рухається в попутному напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо або праворуч. Це означає, що водій повинен не лише переконатися у безпеці маневру, а й конкретно враховувати пріоритет інших учасників руху.

Таким чином, п. 10.1 є загальним правилом безпеки при зміні напрямку руху, а п. 16.13 конкретизацією цього правила для повороту ліворуч і розвороту на перехрестях із урахуванням пріоритету трамваїв та зустрічного руху. Водій, виконуючи поворот або розворот, повинен застосувати обидва пункти: переконатися у безпеці п. 10.1 ПДР і дати дорогу транспортним засобам, які мають перевагу п. 16.13 ПДР.

Враховуючи, що порушення ОСОБА_1 пункту 10.1 Правил дорожнього руху України є очевидним та повністю підтвердженим наведеними вище доказами, з урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що це порушення не виключає можливості одночасного порушення пункту 16.13 ПДР України.

При цьому той факт, що у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було поставлено в провину порушення вимог лише пункту 10.1 ПДР, а за результатами експертизи встановлено також порушення пункту 16.13 ПДР, не є обставиною, що ставить під сумнів факт вчинення ним правопорушення, оскільки в сукупності зібрані докази беззаперечно підтверджують недотримання ним вимог Правил дорожнього руху України та доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Отже, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що апеляційним судом встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в силу вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП, оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню та прийняттям нової постанови.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 19 листопада 2024 року, на момент апеляційного розгляду, 28 квітня 2025 року, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, відтак провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Поляк М.В. задовольнити.

Постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 24 березня 2025 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутню в його діях події і складу адміністративного правопорушення скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В. Т. Марчук