ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/170/25
провадження № 3/691/129/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Савенко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області м.Городище вул.Миру, №77 Черкаської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянство України, пенсіонер, місце проживання та місце реєстрації АДРЕСА_1 , -

за ч.1ст.130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-

встановив :

ОСОБА_1 11 лютого 2025 року о 19 годині 30 хвилин у м.Городище по вулиці Шевченка Черкаської області керував транспортним засобом марки «MAZDA 6» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився із застосуванням газоаналізатора «ALKOTEST DRAGER» (6810) із реєстрацією огляду під безперебійний відеозапис на нагрудну камеру поліцейського, за результатами огляду якого встановлено 1,83 проміле алкоголю, чим порушив п.2.9 Правил Дорожнього Руху України.

ОСОБА_1 взяв участь в судовому засіданні та визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, але просив не притягувати до адміністративної відповідальності, остільки поліцейські не зібрали належних доказів у підтвердження його вини, обмежившись лише його визнанням протиправної дії під час керування транспортним засобом, протягом трьох годин стосовно нього не могли скласти протокол про адміністративне правопорушення, виконуючи інші службові обов`язки в інших справах, на що у відповідь він мав чекати, підтвердженням чого є відеозапис з нагрудних камер, який переглянутий в судовому засіданні і відображає його пояснення. Він дійсно допустив пошкодження паркану ОСОБА_2 за обставин пов`язаних з уникненням зіткнення із зустрічним автомобілем і заподіяні збитки власнику відшкодував.

Захисник, адвокат Новіков Ю.А. просив закрити справу про адміністративне правопорушення та звільнити ОСОБА_1 від відповідальності, остільки сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності, як визначено постановою Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а. Як встановлено із дослідженого в судовому засіданні запису із нагрудної камери поліцейського, то доказу про безпосереднє керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «MAZDA 6» 11 лютого 2025 року не мається. Згідно правових висновків Верховного Суду, за результатами розгляду справ на неправомірні дії поліцейських, то визначено, що вони не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння, справи №686/11314/17 від 15 березня 2019 року, №357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року. Доказів про те, що ОСОБА_1 вчинив дії пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу не має, автомобіль поліцейськими не зупинявся, підтвердженням чого є перебування ОСОБА_1 на відеозаписі поза межами салону автомобіля. ОСОБА_1 не роз`яснювалися права передбачені ст.268 КУпАП, не повідомлялося ким буде складено протокол про адміністративне правопорушення, як і не зафіксовано на відеозаписі показники алкотестера з результатом вимірювання. Протягом трьох годин ОСОБА_1 очікував на оформлення матеріалів, і в його присутності розкривалася інша службова інформація в інших службових справах поліцейських, що є недопустимим. Суд не вправі самостійно збирати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а тому наполягає на оцінці доказів лише тих які надані до провадження суду. До провадження суду подано письмове клопотанням з обгрунтуванням вищевказаного.

Представник Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області, як учасник процесу, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи про адміністративне правопорушення у його відсутність, виходячи із вимог ст.277 КУпАП, якою визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу повідомлення про виклик до суду.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного рішення.

Згідно ч.2 ст.7 та ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У відповідності до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Кодексом України про Адміністративні Правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

На підставі ст. 280 КУпАП, судом було встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , винність особи у його вчиненні на підставі визнавальних пояснень, без підтвердження дослідженими доказами наданими до суду.

Пунктом 11 ч.1ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Відповідно до п 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, водію заборонено керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

В п. 2 Постанови N 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті", міститься роз`яснення що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Частиною першою статті 130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння передбачена адміністративна відповідальність. Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, у цьому випадку, є водій транспортного засобу.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту досліджених судом доказів, ОСОБА_1 згідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 11 лютого 2025 року Серії ЕПР 1 №244492 дійсно 11 лютого 2025 року о 19 год. 30 хв.00 с. в м.Городище керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а протокол про адміністративне правопорушення складено о 21 год. 27 хв. 05 с. (а.с.1), доданими до протоколу письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11 лютого 2025 року в яких не заперечив керування транспортним засобом (а.с.5), диск з відеозаписом місця дорожньо-транспортної пригоди від 11 лютого 2025 року, на якому відсутня інформація про керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «MAZDA 6» державний номерний знак НОМЕР_1 , про роз`яснення йому прав визначених ст.268 КУпАП, про роз`яснення йому ст.63 Конституції України, дотримання порядку проходження процедури огляду особи на стан вживання алкоголю і з відображенням результатів такого огляду, фіксацією обставин про вирішення інших справ патрульними поліції під час добового чергування при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР 1 №244492(а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучено (а.с.1).

Із змісту вивчених та досліджених письмових доказів у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено що їх обсяг та відображена у них інформація не є достатніми для стверджувального висновку про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП, остільки лише самого факту визнання вини правопорушником не достатньо для такої кваліфікації його дій. В ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено обставини, що перелік тих даних, які обов`язково повинні бути закріплені у протоколі при його складенні, для того, щоб він мав відповідну юридичну силу і щоб його не можливо було заперечувати, з використанням відеофіксації, не зафіксовані, на протязі трьох годин відбувалася відеофіксація обставин у справі з участю ОСОБА_1 , але вона не сприяла дотриманню і відтворенню порядку притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності згідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 18 грудня 2018 року №1026, яким передбачено обов`язок поліцейських проводити повну фіксацію як факту вчинення правопорушення, та і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими. Так, протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП із зазначенням зокрема відомостей про особу порушника, підстав складання протоколу та обставин вчиненого адміністративного правопорушення (місце, час, суть адміністративного правопорушення), кваліфікації дій та пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зазначенням доказів на обгрунтування. Протокол повинен бути підписаний особою, що його склала, та особою, що вчинила правопорушення із відібранням пояснень. За наявності свідків протокол підписується і ними, а такі відповідно до переглянутого відеозапису були присутні. Докази у справі мають за своїм змістом узгоджуватися між собою і обставинами та фактами в справі.

Протокол про адміністративне правопорушення Серії ЕПР 1 №244492 від 11 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 , який визначає межі судового розгляду і є доказом по справі, всупереч вимог ст.256 КУпАП, складений без залучення свідків, не містить відомостей стосовно об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, остільки долучений матеріал відеофіксації обставин події, які б підтверджували безпосередньо факт керування автомобілем ОСОБА_1 , відповідно до ст.265-2 КУпАП, в разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не є інформативним за змістом, тому, що його перегляд в судовому засіданні вказує лише на безпосереднє визнання вини самим правопорушником, без зібрання доказів вини в підтвердження. В інший спосіб перевірити зміст доказів про керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, окрім як перегляду відеозапису, є неможливим. Встановлені обставини, на думку суду, свідчать про порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що вимагає від суду належної оцінки.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З письмових пояснень ОСОБА_1 і змісту відеозапису, слід розуміти, що відсторонення від керування транспортним засобом з результатами огляду 1,83 проміле алкоголю не відбувалося, Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР 1 №244492 дійсно 11 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 , то не зазначено чи мало місце відсторонення від керування автомобілем (а.с.1), в той час, як відповідно до п.1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, - у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом надається можливість керування цим транспортним засобом уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії, та може бути допущена до керування транспортним засобом і на виконання вимог ст.ст.265-2,266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські зобов`язані вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування цією особою транспортним засобом. Проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять акту приймання автомобіля іншою особою, відповідальною за її зберігання. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про затримання транспортного відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про затримання або блокування транспортного засобу, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі. Остільки, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, суд перевірив та надав оцінку лише тим доказам, які отримав від учасників процесу в сукупності з іншими доказами, проте таких, які б за своїм змістом переважали над поясненнями ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Судом було використано всі можливості для встановлення всіх обставин по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, для надання пояснень до суду викликався в судове засідання представник Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області який на розгляд справи не з`явився.

Встановивши відсутність доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ЕПР 1 №244492 від 11 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 , керуючись загальними засадами правосуддя, з врахуванням того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, за тієї умови, що суддя не має компетенції самостійно збирати докази, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно особи підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

З врахуванням вищенаведеного та в силу вимог ст.251 КУпАП суд, позбавлений можливості ґрунтовно, повно, всебічно і об`єктивно, за відсутності доказів правильно вирішити справу, оскільки не зміг лише на підставі визнавального пояснення ОСОБА_1 , що вони належні і допустимі та не порушують встановлених правила допустимості і відносності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

На виконання п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись, п.1 ч.1 ст.247, 248, 249, 251, 252, 256,271,272, 280, 294 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення №691/170/25 провадження №3/691/129/25 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1ст.130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови надіслати, для відому, до Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області.

Апеляційну скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Черкаського апеляційного суду.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. М. Савенко