Справа № 571/647/25
Провадження № 3/571/516/2025

25 березня 2025 року с-ще Рокитне
Суддя Рокитнівського районного суду Рівненської області Верзун О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП,
На ОСОБА_1 складено протокол серії ЧЦП №049892 від 24.02.2025 за фактом злісної непокори законній вимозі військовослужбовців ДПСУ вчиненої в групі осіб.
Так, згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення ЧЦП №049892 від 24.02.2025, о 01 год. 30 хв. 24.02.2025 року на території Старосільської ОТГ Сарненського району Рівненської області на напрямку Дроздинь (Україна) Дзержинськ (РБ) 3 м від лінії державного кордону та прикордонного знаку 0830 в межах прикордонної смуги, прикордонним нарядом «Секрет» було виявлено гр. України ОСОБА_1 , який разом із ОСОБА_2 , при появі прикордонного наряду вдався до втечі в сторону державного кордону, на неодноразові та наполегливі вимоги прикордонного наряду зупинитися та пред`явити документи, виконанні не були. Своїми діями ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовців ДПСУ вчинено в групі осіб, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.185-10 КУпАП.
Розглянувши вказаний протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.
Відповідальність за ч.2 ст.185-10 КУпАП настає у разі злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.
Тобто, диспозиція даної статті передбачає відповідальність за вчинення умисних дій, спрямованих на невиконання законної вимоги військовослужбовця, працівника ДПС України або члена громадського формування, який бере участь в охороні державного кордону України, під час виконання ними службових обов`язків.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Суд звертає увагу на те, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність у її діях складу та події адміністративного правопорушення. При цьому, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» у цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Водночас, матеріали справи не містять будь яких доказів у підтвердження того, що правопорушення мало місце.
ОСОБА_1 з приводу вчинення злісної непокори не опитувався, а пояснення, долучені до вказаного протоколу є ксеркопією пояснень з фактомйого спроби незаконнного перетину кордону.
Довідка щодо проведення первинного опитування також не містить посилання на обставини вчинення злісної непокори з боку ОСОБА_1 , сама по собі спроба втекти в напрямку кордону, кваліфікувється як спроба незаконного перетину державного кордону і без зазначення інших істотних обставин та підтверджедження таких належними і допустимими доказами не дає підстав ввжати, що мала місце злісна непокора законній вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону. Також відсутні докази у підтвердження того, що такі дії мали в групі осіб.
Крім того, довідка щодо проведення первинного опитування не підписана посадоводою сообою, яка ніби то її складала.
Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у ньому.
Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Положеннями п.1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак, провадження у справі в частині притягнення особи до адміністратвиної відповідальності за ч.2 ст.185-10 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діянні ОСОБА_1 недоведеністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ч.2 ст.185-10, ст.ст.283-284 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Провадження відносно ОСОБА_1 в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.185-10 КУпАП закрити на підставі п.1ч. 1 ст. 247 КУпАП,- за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя: