Справа № 574/283/25
Провадження № 3/574/149/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м.Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Гук Т.Р., за участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його законного представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області матеріали, які надійшли з Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента 3 курсу ДПТНЗ Конотопське ВПУ №4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №278262 від 22.03.2025 року, цього ж дня, о 09 год. 15 хв. с. Чумакове, вул. Сеймівська, водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093 ДНЗ НОМЕР_2 без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.2 ПДР передача керування ТЗ особі, яка не має права керування таким ТЗ, за що відповідальність передбачена ст.126 ч.2 КУпАП.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 у присутності його законного представника матері ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково та пояснив, що 22.03.2025 року близько 09 год. в м. Буринь керував ВАЗ 21093 та був зупинений працівниками поліції, які склали відносно нього протокол за керування автомобілем без прав, яких він не отримував, оскільки є неповнолітнім.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала, що 22.02.2025 року, зранку, попросила сина відвезти на своєму автомобілі молоко до бабусі, яка проживає в м. Буринь. В подальшому дізналась, що сина зупинили працівники поліції і склали відносно нього протокол.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його законного представника ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.2 статті 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.п. «а» п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно пункту 2.2 Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення, однак може визнаватись джерелом доказів у справі лише за умови його відповідності вимогам ст.ст.254-256 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зокрема зазначається, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №278262 від 22.03.2025 року вбачається, що в графі 7. «Місце скоєння та суть правопорушення» зазначено, що «о 09 год. 15 хв. с. Чумакове, вул. Сеймівська, водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093 ДНЗ НОМЕР_2 без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.2 ПДР передача керування ТЗ особі, яка не має права керування таким ТЗ».

Разом з тим, із пояснень ОСОБА_1 та досліджених в судовому засіданні відеозаписів з відео реєстратора службового автомобіля поліції, які містяться на, долученому до протоколу про адміністративні правопорушення, DVD-диску вбачається, що 22.03.2025 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками під час керування ним автомобілем в м. Буринь, а не в с. Чумакове, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Жодних доказів керування ОСОБА_1 транспорним засобом в с. Чумакове до протоколу не додано.

Згідно диспозиції ч.2 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Разом з цим, відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідченні водія відповідної категорії передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Таким чином, в протоклі за ч.2 ст.126 КУпАП фактично викладено суть правпорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993р.№340 (в редакції постанови КМУ від 20.05.2009 р. № 511) особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія відповідної категорії (далі посвідчення водія).

Відповідно п.2.13. Правилдорожнього руху України право на керування автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, може бути надано - з 18-річного віку.

Таким чином, на момент складення протоколу ОСОБА_1 не досяг віку, з якого може бути надано право керування таким транспортним засобом, а тому не міг мати посвідчення водія.

Також, у вищевказаному протоколі вказано, що ОСОБА_1 порушив п.2.2 ПДР передача керування ТЗ особі, яка не має права керування таким ТЗ».

Однак, згідно того ж протоколу саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та будь-які відомості, які б свідчили, що останній передавав керування автомобілем іншій особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Суд не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити, як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

У ст.62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як визначено п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.Р. Гук