Справа № 676/186/25
Провадження № 3/676/160/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Шульга К. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції з обслуговування території Кам`янець-Подільського району УПП у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Батальйоном патрульної поліції з обслуговування території Кам`янець-Подільського району УПП у Хмельницькій області до суду направлено протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №205272, складений уповноваженою особою 26.12.2024, відповідно до якого 26.12.2024 о 02.14 год. в м. Кам`янець-Подільський по вул. Героїв Маріуполя (Чехова), 12, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння н місці зупинки чи у найближчому медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що того дня він разом зі знайомою поверталися з с. Кисилівка, він був пасажиром, а за кермом була ОСОБА_2 . Коли було подано сигнал про зупинку транспортного засобу, він вибіг з автомобіля і побіг, бо думав, що разом з поліцейськими є також представники ТЦК, а він на той час не оновив свої дані. Крім того, була комендантська година. Поліцейський його наздогнав, коли він перелазив паркан, і у подальшому склали протокол. Автомобіль не його, а ОСОБА_2 , і він ним не користується.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Мерінова Н. В. посилаючись на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, вважала наявними підстави для закриття провадження у справі. Додала, що ОСОБА_1 не мав обов`язку проходити огляд на визначення стану сп`яніння, оскільки не був водієм, що підтверджується долученим відеозаписом. Також звернула увагу, що при поверхневому огляді у ОСОБА_1 не було виявлено посвідчення водія, що також свідчить про те, що він не керував автомобілем.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 пояснила, що має у користуванні мікроавтобус Мерседес, має усі необхідні документи. Того дня вони з ОСОБА_1 їхали з села від бабусі, затрималися. Вона була за кермом, а ОСОБА_1 пасажир. Коли з проспекту Грушевського по вернули на вулицю Чехова їх спинила машина, ОСОБА_1 злякався, що то можуть бути працівники ТЦК, тому вибіг з буса і побіг, а вони побігли за ним. Вона через деякий час вийшла, зачинила автомобіль і пішла в бік, куди всі побігли. Нічого не побачила. Через деякий час повернулась, ніде нікого не було, тому вона поїхала додому.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає, зокрема, у разі керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінують порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За результатом оглянутих в судовому засіданні відеозаписів суд приходить до наступного.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що після зупинки з пасажирської сторони мікроавтобуса вибіг чоловік і побіг по дорозі, за ним побігли поліцейські. Чи перебував хтось за кермом, не встановлено. Поверхневим оглядом встановлено, що ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився, оскільки не був водієм і не керував транспортним засобом.

Суд звертає увагу, що визначення терміну «керування транспортним засобом» наведено в пункті 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Згідно з частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. При цьому, Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, за відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, він, у розумінні диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, не є суб`єктом вчинення цього адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 у справі №204/8036-16-а зазначив, що єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності є наявність усіх ознак адміністративного правопорушення; якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Таким чином, судом встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

За таких обставин провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Керуючись статтями 7, 130, 247, 268, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Хмельницької області К. М. Шульга