Справа № 466/1493/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г. М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 (згідно посвідчення водія НОМЕР_1 ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 244268 від 11.02.2025 року, ОСОБА_1 , 11.02.2025 року о 16 год. 20 год. на вул. Шевченка, 111 у м. Львові, керуючи транспортним засобом, що надає послуги з перевезення пасажирів по маршруту Львів-Унів, повторно протягом року, керував транспортним засобом, стан якого не відповідав вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а саме присутні тріщини вітрового скла в зоні роботи склоочисників, порушивши ДСТУ 3649:2010 та п. 31.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 (згідно посвідчення водія НОМЕР_1 ОСОБА_2 ) не з`явився, подав клопотання про відкладеня розгляду справи.

22.04.2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Шульган Ю. І. через систему «Електронний суд» подала клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 (згідно матеріалів справи ОСОБА_3 ) про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування клопотання покликається на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 244268 від 11.02.2025 року, складено відносно особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В графі протоколу «особу встановлено» зазначено, що встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_1 . Однак, посвідченням водія НОМЕР_1 підтверджується, що воно видане ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не " ОСОБА_3 " як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Також, до матеріалів справи додано довідку від 11.02.2025 року, в якій зазначено, згідно інформаційного порталу Національної поліції України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 04.04.2024 року до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП. Однак, вказана довідка видана щодо можливого притягнення до адміністративної відповідальності громадянином ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 . Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 244268, зазначається, що скоєння правопорушення було зафіксовано на технічні записи відеозапису: 471102, 471296. Однак, при направленні матеріалів справи до суду не було додано відеозаписів, на яких мало б бути зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, опис якого міститься у протоколі. У матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з розбитим склом чи іншими технічними несправностями, наявність зроблених фото не є доказом того, що транспортний засіб перебував в русі, а за кермом перебував ОСОБА_2 . Факт перебування транспортного засобу в режимі руху має мути підтверджено належними доказами, у тому числі відеозаписом, який відсутній у матеріалах справи. Усі вищезазначені обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1№ 244268 за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У ст. 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 2 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Згідно ч. 4 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальністьпередбачена за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами адміністративного права сукупність ознак, при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення. До цих ознак належать: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона.

Об`єкт адміністративного правопорушення- це суспільні відносини, врегульовані нормами адміністративного права, яким завдано шкоди адміністративним правопорушенням. Іншими словами, це те, на що спрямовано адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення - ячце зовнішні ознаки та обставини які характеризують адміністративне правопорушення.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення- внутрішнє (психічне) ставлення суб`єкта правопорушення до скоєного діяння і його шкідливих наслідків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У той же час у протоколі серії ЕПР1 № 244268 від 11.02.2025 року при викладі обставин вчинення правопорушення зазначено особу, щодо якої складено прокол, як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Особу встановлено за посвідченням водія НОМЕР_1 . Однак, як вбачається із посвідчення водія НОМЕР_1 , копію якого долучено до матеріалів справи захисником, таке видано на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, у даному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що надає послуги з перевезення пасажирів по маршруту Львів-Унів, повторно протягом року.

Згідно п. 2.4 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 року № 3/02-15 (зі змінами згідно з наказом Уповноваженого 14.02.2018 року № 3/02-18), до протоколу додаються копії документів та інші докази, що вказують на обставини та час вчинення правопорушення.

Однак, до матеріалів справи не долучено жодного підтвердження, що даний транспорт використовується для перевезення пасажирів по маршруту Львів-Унів, зокрема дозвільних документів на здійснення такої діяльності.

Також, до матеріалів справи долучено довідку від 11.02.2025 року, в якій зазначено, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягався 04.04.2024 року до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Суд ще раз наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та ін.

Згідно з приписами ст. 256 КУПАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З урахуванням рішення ЄСПЛ, суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки, за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Надані суду докази не спростовують доводів сторони захисту, відповідно є недостатніми для доведення вини ОСОБА_1 (згідно посвідчення водія НОМЕР_1 ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Як зазначено у п. 4 Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року по справі № 1-34/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, та порушення працівниками поліції порядку складання протоколу, який передбачений чинним законодавством, в справі не встановлено жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би беззастережно вказував на наявність у діях ОСОБА_1 (згідно посвідчення водія НОМЕР_1 ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 284, 287-290 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ухвалив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 (згідно посвідчення водія НОМЕР_1 ОСОБА_2 ) - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Пилип`юк Г. М.