Справа № 195/578/25 Провадження № 3/195/295/25
Справа №195/579/25
Провадження № 3/195/296/25
ПОСТАНОВА

іменем України

25.04.2025 року

с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Колодіна Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с-ще Томаківка Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 410529 від 07.04.2025 року громадянка ОСОБА_1 31.03.2025 року о 14:00 годині за адресою: АДРЕСА_1 , ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно забезпечення залучення своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до освітнього процесу, що призвело до пропуску навчальних занять її дочкою в період з 31.03.2025 року по 07.04.2025 року, вчиненого повторно протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 410528 від 07.04.2025 року громадянка ОСОБА_1 06.04.2025 року о 14:00 годині за адресою: АДРЕСА_1 , ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання її малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до самовільного залишення родини її малолітньою дочкою, вчиненого повторно протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 184 КУпАП.

На розгляд адміністративного матеріалу громадянка ОСОБА_1 не з`явилася, однак надала суду заяву у якій просить розглянути справу за її відсутності в судовому засіданні і просить врахувати той факт, що неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є її дочкою та знаходиться на її утриманні. Окрім неї, на утриманні знаходиться ще троє малолітніх дітей. Батько дитини не проживає з ними та ніякої участі у вихованні не приймає, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тому вихованням усіх своїх дітей займається вона одна. Дочка ОСОБА_3 має дуже проблемний характер, вона безпосередньо займається її вихованням, однак вона її не слухається, на зауваження не реагує та ігнорує її прохання. Також часто дочка вдома не ночує, у зв`язку з чим вона змушена звертатись до поліції та розшукувати її з працівниками поліції, які потім у її присутності її вичитують, що занижує її авторитет матері. В останній час вона намагається не робити зауважень дитині щоб вона залишалася вдома, але ОСОБА_4 потім провокує її щоб викликати скандал та звинувачувати її в незадовільному відношенні її як матері до неї. Просить мене не карати.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи за якими одночасно розглядаються одним й тим самим органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції статті, встановленої за більш суворе порушення з числа скоєних. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність об`єднання в одне провадження справ про адміністративні правопорушення № 195/578/25 (№3/195/295/25), № 195/579/25 (№3/195/296/25) в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру №195/578/25 (№3/195/295/25), та розглядати вказані справи одночасно.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 2 статті 184 КУпАП відповідальність настає а ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати наступне: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підтвердження провини громадянки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №410529 від 07.04.2025 року до суду надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 410529 від 07.04.2024 року;

- довідку інспектора СЮП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Євгена Магди про те, що станом на 31.03.2025 року, згідно бази ІП «НПУ» протягом року громадянка ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП притягувалася 28.02.2025 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.;

- рапорт інспектора-чергового ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Гагошкіна В.В. про те, що 07.04.2025 року отримано через секретаря та зареєстровано ЄО за №1745 від 07.04.2025 року: неналежне виконання обов`язків по догляду за дитиною. В результаті опрацювання вказаної інформації становлено наступне: 07.04.2025 року о 16:20 за адресою: АДРЕСА_1 . Надійшов лист звернення від директора ліцею №2 з проханням вирішити ситуацію стосовно залучення учениці ОСОБА_2 02.12.2010 року та відповідно реагування щодо батьківських обов`язків матері;

- копія паспорту громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- пояснення громадянки ОСОБА_1 від 07.04.2024 року;

- рапорт інспектора СЮП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Євгена Магди від 07.04.2024 року;

- лист - звернення директора ліцею ОСОБА_5 №47 від 07.04.2025 року;

- копія свідоцтва про народження неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд, аналізуючи вищевказані докази, приходить наступних висновків.

Відповідно до копії письмових пояснень громадянки ОСОБА_1 від 07.04.2025 року її малолітня дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається у Томаківському ліцеї №2 ….( текст нечитабельний). Тому її дочка не приступила до навчального процесу, вона повідомила, що її дочка була на неофіційному лікарняному та вона хотіла піти до лікарні відкривати дитині офіційний лікарняний, також її дочка 06.03.2025 року приблизно о …. (текст нечитабельний) пішла з дому, не повідомивши, та з якої причини їй невідомо.

Відповідно до рапорту інспектора СЮП ВП Нікопольського РУП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Євгена Магди від 07.04.2025 року, 07.04.2025 року до ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, поштою надійшов лист- звернення з Томаківського ліцею № 2 стосовно родини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме що малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 31.03.2025 року по 04.07.2025 року не була залучена батьками до освітнього процесу та що остання в період з 06.04. по 07.04.2025 була відсутня за місцем мешкання, дана поді була зареєстрована до ЄО № 1754. В ході відпрацювання матеріалу було здійснено виїзд за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , для з`ясування об`єктивних обставин події, в ході спілкування з матір`ю ОСОБА_1 , остання повідомила, що донька в період з 31.03.2025 року по 07.04.2025 року хворіла, але офіційний лікарняний не відкривала та не повідомили про те класному керівнику, та повідомила що ОСОБА_2 дійсно протягом доби не перебувала вдома, з якої причини остання пояснити не змогла, по приїзду за місцем мешкання, дитина перебувала вдома.

Відповідно до копії листа - звернення директора Томаківського ліцею № 2 Томаківської селищної ради Дніпропетровської області №47 від 07.04.2025 року, учениця 8-Б класу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не з`явилася на уроки до навчального закладу з 31.03.2025 року по сьогоднішній день, 07.04.2025. У телефонному режимі на минулому тижні мама дівчинки ОСОБА_1 повідомила класному керівнику ОСОБА_8 , що дитина перебуває на лікарняному. Сьогодні ж, 07.04.2025 року мати ОСОБА_4 сказала класному керівнику, що дитина не перебуває вдома і не ночує. На даний момент, зі слів мами, дівчинка у своєї подруги, ОСОБА_9 . Аріна у телефонній бесіді мамі повідомила, для того щоб вона повернулася додому, нехай мама викликає поліцію. Родина багатодітна, неповна, діти учасника бойових дій.

Таким чином, рапорт інспектора СЮП ВП Нікопольського РУП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Євгена Магди від 07.04.2025 року та копія листа - звернення директора Томаківського ліцею № 2 Томаківської селищної ради Дніпропетровської області №47 від 07.04.2025 року містять інформацію про скоєння громадянкою ОСОБА_1 правопорушення за період часу, починаючи з 31.03.2025 року та по 07.04.2025 року.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 410529 від 07.04.2025 року відносно громадянки ОСОБА_1 містить інформацію, що (надалі мовою оригіналу) ….31.03.2025 року о 14:00 годині за адресою: АДРЕСА_1 , ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків…

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом.

Триваючим адміністративним правопорушенням є порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Як слідує з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі №487/2854/17,Кодекс України про адміністративні правопорушенняне містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянки ОСОБА_1 за ст.184 ч.2 КУпАП працівником поліції був невірно вказаний час вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, на підтвердження провини громадянки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №410528 від 07.04.2025 року до суду надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 410528 від 07.04.2024 року;

- довідку інспектора СЮП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Євгена Магди про те, що станом на 06.04.2025 року, згідно бази ІП «НПУ» протягом року громадянка ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП притягувалася 28.02.2025 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.;

- рапорт інспектора-чергового ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Гагошкіна В.В. про те, що 07.04.2025 року отримано через секретаря та зареєстровано ЄО за №1745 від 07.04.2025 року: неналежне виконання обов`язків по догляду за дитиною. В результаті опрацювання вказаної інформації становлено наступне: 07.04.2025 року о 16:20 за адресою: АДРЕСА_1 . Надійшов лист звернення від директора ліцею №2 з проханням вирішити ситуацію стосовно залучення учениці ОСОБА_2 02.12.2010 року та відповідно реагування щодо батьківських обов`язків матері;

- копія паспорту громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- пояснення громадянки ОСОБА_1 від 07.04.2024 року;

- рапорт інспектора СЮП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Євгена Магди від 07.04.2024 року;

- лист звернення директора ліцею ОСОБА_5 №47 від 07.04.2025 року;

- копія свідоцтва про народження неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд, аналізуючи вищевказані докази, приходить наступних висновків.

Відповідно до письмових пояснень громадянки ОСОБА_1 від 07.04.2025 року її малолітня дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається у Томаківському ліцеї №2 ….( текст нечитабельний). Тому її дочка не приступила до навчального процесу, вона повідомила, що її дочка була на неофіційному лікарняному та вона хотіла піти до лікарні відкривати дитині офіційний лікарняний, також її дочка 06.03.2025 року приблизно о …. (текст нечитабельний) пішла з дому, не повідомивши та з якої причини їй невідомо.

Аналізуючи вищевказаний доказ, суд приходить висновку про необхідність визнання його недопустимим, оскільки він підтверджує факт відсутності малолітньої ОСОБА_2 за місцем мешкання, починаючи з 06.03.2025 року.

Відповідно до копії листа - звернення директора Томаківського ліцею № 2 Томаківської селищної ради Дніпропетровської області №47 від 07.04.2025 року, учениця 8-Б класу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не з`явилася на уроки до навчального закладу з 31.03.2025 року по сьогоднішній день, 07.04.2025. У телефонному режимі на минулому тижні мама дівчинки ОСОБА_1 повідомила класному керівнику ОСОБА_8 , що дитина перебуває на лікарняному. Сьогодні ж, 07.04.2025 року мати ОСОБА_4 сказала класному керівнику, що дитина не перебуває вдома і не ночує. На даний момент, зі слів мами, дівчинка у своєї подруги, ОСОБА_9 . ОСОБА_4 у телефонній бесіді мамі повідомила, для того щоб вона повернулася додому, нехай мама викликає поліцію. Родина багатодітна, неповна, діти учасника бойових дій.

Суд критично відноситься до вищевказаного доказу, т.я. цей доказ створений директором Томаківського ліцею № 2 Томаківської селищної ради Дніпропетровської області, яка в свою чергу отримала цю інформацію від класного керівника ОСОБА_8 , а остання отримала інформацію зі слів матері ОСОБА_4 . Крім того, є незрозумілим яким чином класний керівник отримала інформацію про відсутність за місцем мешкання малолітньої ОСОБА_10 , в телефонному режимі, чи при особистому спілкуванню.

Відповідно до рапорту інспектора СЮП ВП Нікопольського РУП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Євгена Магди від 07.04.2025 року, 07.04.2025 року до ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, поштою надійшов лист- звернення з Томаківського ліцею № 2 стосовно родини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме що малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 31.03.2025 року по 04.07.2025 року не була залучена батьками до освітнього процесу та що остання в період з 06.04. по 07.04.2025 була відсутня за місцем мешкання, дана поді була зареєстрована до ЄО № 1754. В ході відпрацювання матеріалу було здійснено виїзд за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , для з`ясування об`єктивних обставин події, в ході спілкування з матір`ю ОСОБА_1 , остання повідомила, що донька в період з 31.03.2025 року по 07.04.2025 року хворіла, але офіційний лікарняний не відкривала та не повідомили про те класному керівнику, та повідомила що ОСОБА_2 дійсно протягом доби не перебувала вдома, з якої причини остання пояснити не змогла, по приїзду за місцем мешкання, дитина перебувала вдома.

Суд критично відноситься до вищевказаного доказу, т.я. цей доказ створений на підставі листа - звернення директора Томаківського ліцею № 2 Томаківської селищної ради Дніпропетровської області, та не містить інформації протягом якої доби малолітня ОСОБА_2 не перебувала вдома.

Аналізуючи вищевказані докази, суд приходить висновку про необхідність визнання їх недопустимими, оскільки частина з них підтверджують факт відсутності малолітньої ОСОБА_2 за місцем мешкання, починаючи з 06.03.2025 року, а частина з них не підтверджують факт відсутності 06.04.2025 року.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 410528 від 07.04.2025 року відносно громадянки ОСОБА_1 за ст.184 ч.2 КУпАП містить інформацію про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , саме 06.04.2025 року о 14:00 годині, що призвело до самовільного залишення родини її малолітньою дочкою.

Крім того, наданий до матеріалів справи рапорт інспектора-чергового ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Гагошкіна В.В. від 07.04.2025 року не містить ніякої інформації, яка має відношення до відсутності малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем мешкання.

Вищевказаний доказ суд визнає неналежним доказом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАп доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАп обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд приходить висновку про відсутність належних та допустимих доказів відносно підтвердження провини громадянки ОСОБА_1 за ст.184 ч.2 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №410528 від 07.04.2025 року.

Крім того, аналізуючи зміст заяви громадянки ОСОБА_1 , з якою вона звернулася до суду 25.04.2025 року, та зміст листа -звернення директора Томаківського ліцею № 2 Томаківської селищної ради Дніпропетровської області №47 від 07.04.2025 року, суд вважає, інформацію, викладену громадянкою ОСОБА_1 в заяві про те, що працівники поліції вичитують громадянку ОСОБА_1 у присутності її неповнолітньої доньки правдивою, т.я. лист -звернення директора Томаківського ліцею № 2 містить посилання на прохання ОСОБА_4 викликати поліцію для того, щоб вона повернулася додому. Саме це свідчить про домінуючу поведінку малолітньої особи в присутності працівників поліції.

Суд погоджується з думкою громадянки ОСОБА_1 , що такі дії працівників поліції приниджують її авторитет матері.

Згідно вимог ч.1 ст.6 Закону України «Про Національну поліцію України» , поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно вимог ч.1 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію України», під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно вимог ч.4 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію України», поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

Згідно вимог ч.5 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію України», у діяльності поліції забороняються будь-які привілеї чи обмеження за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками.

Згідно вимог п.3) ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачені основні обов`язки поліцейських, а саме: поважати і не порушувати права і свободи людини.

Таким чином, поведінка працівників поліції, а саме: «вичитування» (мовою оригіналу) громадянку ОСОБА_1 у присутності її малолітньої доньки є неприпустимим з боку працівників поліції та грубим порушенням вимог Конституції України та Закону України «Про Національну поліцію України».

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

При винесенні постанови в справі суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова суду згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та вірно викласти об`єктивну сторону правопорушення, тобто у протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Виходячи з аналізу вищезазначеного, суд вважає, що при складанні протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД № 410529 від 07.04.2025 року відносно громадянки ОСОБА_1 та серії ВАД № 410528 від 07.04.2025 року відносно громадянки ОСОБА_1 при складанні даних протоколів про адміністративні правопорушення та збору доказів, з боку працівників поліції допущено ряд грубих порушень, які є умисними та неприпустимими з боку посадових осіб, на яких законом покладено обов`язок сумлінно збирати та фіксувати докази правопорушення відповідно до вимог діючого законодавства України, т.я. статтею 3 КОНСТИТУЦІЇ УКРАЇНИ передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

При винесенні постанови в справі суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова суду згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Вищенаведене у своїй сукупності, дає підстави стверджувати про те, що провина громадянки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП (протокол про адміністративні правопорушення серії ВАД № 410529 від 07.04.2025 року) та провина громадянки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП (протокол про адміністративні правопорушення серії ВАД № 410528 від 07.04.2025 року), не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом мають бути витлумачені на користь останньої.

Таким чином, суд констатує, що у даній справі судом не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що громадянка ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачені ч.2 ст.184 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях громадянки ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 1,7, 9, 178, 184, 221, 247, 268, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали за № 195/578/25 (№3/195/295/25), №195/579/25 (№3/195/296/25) щодо притягнення громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП в одне провадження, присвоївши їм єдиний унікальний номер справи № 195/578/25 (№3/195/295/25).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за протоколом про адміністративні правопорушення серії ВАД № 410529 від 07.04.2025 року - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за протоколом про адміністративні правопорушення серії ВАД № 410528 від 07.04.2025 року - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : Л.В. Колодіна