Справа № 212/1366/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2025 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Швець М. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту Патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
10 лютого 2025 року до суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 209860 від 24.01.2025 року, ОСОБА_1 24.01.2025 року о 17:32 годині в АДРЕСА_2 , який перебував у активному розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.12.2024 року, номер звернення НОМЕР_1 на законну вимогу працівника поліції відмовився проїхати до найближчого РТЦК та СП для встановлення обставин розшуку та намагався втікати з місця події, чим вчинив злісну непокору законній вимозі та розпорядженню поліцейського, правопорушення зафіксовано на бодікамери 470648, 475180, 475184, чим ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, є обов`язковою.
Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2025 року матеріали вказаної справи були повернуті на дооформлення до Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції з метою надання відеозаписів події правопорушення.
19 березня 2025 року до суду надійшли матеріли вказаної справи про адміністративне правопорушення та на підставі протоколу розподілу справи між суддями справу передано судді Швець М. В.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, явка до суду ОСОБА_1 оголошувалася на 19 лютого 2025 року, про що останній був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в протоколі, проте до суду не прибув, про причину неявки суд не повідомив. У зв`язку з чим, постановами суду від 26 березня 2025 року та 09 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 був оголошений примусовий привід до зали суду, які не виконано, надані рапорти працівниками поліції.
За таких обставин суд був позбавлений можливості розглянути справу за присутності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП, у відповідності до вимог діючого КУпАП.
Окрім цього 21 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява захисника ОСОБА_1 адвоката Майтака І. В., про залучення його до справи в якості захисника та надання доступу до матеріалів справи. Також заявами від 21.04.2025 та 25.04.2025 адвокат Майтак І. В. просив відкласти розгляд справи.
Застосовне право та оцінка суду.
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Суд, згідно з положеннями ст. 280, 283 КУпАП, повинен з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності за нормою закону, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, були надані такі докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 209860 від 24.01.2025 року;
- протокол про адміністративне затримання серії АА № 125589 від 24.01.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 був доставлений у службове приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 185, 210 КУпАП для припинення адміністративного правопорушення, складення протоколу. В протоколі також зазначено, що ОСОБА_1 був звільнений, так як правопорушення припинено та складено протокол;
- рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капрала поліції Олексієнко Д. С., відповідно до якого нарядом поліції Буран 113 було надано допомогу наряду поліції Буран 205, в ході надання допомоги було виявлено особу ОСОБА_1 , який перебуває в розушку з причини «ухилянт» від 14.12.2024 року, ініціатор розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 добровільно не погодився проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому його було затримано та застосовано за ст. 44 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме фізичну силу, та згідно ст. 45 цього Закону, застосовано спецзасіб кайданки. З письмовими заявами та поясненням ніхто не звертався, письмової відповіді ніхто не потребує, претензій до працівників поліції немає. ОСОБА_1 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 та передано посадовій особі РТЦК для подальших розбирань.
Суддя дійшла висновку, що викладені у протоколі і рапорті працівників поліції обставини не правильно кваліфіковані, та не можуть бути визначені, як вчинення злісної непокори законному розпорядженню, або вимозі працівника поліції, відповідальність, за що передбачена статтею 185 КУпАП.
Статтею 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків. Правопорушення вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам поліцейського.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 за №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» від 26.06.1992 за №8 злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Згідно з ч. 3 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до абз. 3 п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487, Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставляння призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20).
Дослідивши додані протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, виявилось, що матеріали справи не містять звернення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України про доставку ОСОБА_1 до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України.
Отже, фактично за відсутності звернення вищевказаних органів про доставку особи, вимога працівників поліції проїхати до ТЦК та СП не може вважатись «законною вимогою», а її невиконання не може вважатись злісною непокорою працівникам поліції.
Отже, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законній вимозі поліцейського, такі докази не додані до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно положень частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В даній справі такий обов`язок покладений на ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області.
Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративне правопорушення.
У відповідності до чинного законодавства, а також до п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» № 8 від 26 червня 1992 року (зі змінами) роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.
Дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні ним службових обов`язків, оскільки вимога працівника правоохоронного органу або розпорядження це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, який має бути законодавчо обґрунтований.
Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок та діють від імені держави.
Відповідно до положень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299, проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими - є обов`язком.
Метою обов`язкової відеофіксацїї процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.
Доказів, які б підтверджували, що співробітники поліції наполегливо та неодноразово пред`являли законні вимоги, а ОСОБА_1 в зухвалій формі з проявом явної зневаги до поліцейських відмовлявся від них, а також втікав, до протоколу не долучено, більш того, в протоколі зазначено, що вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 зафіксовано на бодікамери поліцейських, відео з яких з незрозумілих причин до протоколу не було долучено.
Після направлення матеріалів справи на дооформлення, Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту Патрульної поліції надав наступну відповідь: відеозаписи з службових портативних відеореєстраторів працівників ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, згідно протоколу серія ВАБ № 209860 від 24.01.2025, за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 24.01.2025 року, щодо ОСОБА_1 , не збереглися. Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 строк зберігання відеозаписів портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА- 30 діб. Після закінчення терміну зберігання - 30 діб, відеозаписи видаляються з серверу.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, співробітниками поліції не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки долучених до матеріалів справи копії протоколу затримання та протоколу за ст. 185 КУпАП, рапорту недостатньо для висновку про винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до позиції, висловленої Верховним Судом 20.05.2020 у справі №524/5741/16- а, за відсутності інших належних та допустимих доказів, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Згідно з п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця» № 9 від 01.11.1996 року - докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.
Інспектор поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини адміністративного правопорушення, виявити як ті обставини, що вказують на вину, так і ті, що вказують на невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Із формулювання суті адміністративного правопорушення, яка наведена у зазначеному протоколі не вбачається, в яких саме діях виразилась злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, та які саме вимоги правоохоронного органу були до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема чи було воно наполегливим, неодноразово повтореним, законним розпорядженням.
Матеріали справи, які надійшли до суду, складаються з протоколу про адміністративне правопорушення, протоколу про адміністративне затримання та рапорту.
Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За наведених вище обставин вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
Окрім цього, у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.
Згідно до вимог ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Враховуючи, що правопорушення вчинено 21.01.2025 року, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст. 185 КУпАП є обов`язковою, проте останній до суду не з`явився, вжиті неодноразово судом заходи щодо забезпечення його явки до суду не виконані, строки накладення на останнього адміністративного стягнення, визначені ст. 38 КУпАП, закінчилися, а тому вважаю необхідним провадження в справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 221, 247, 283-285 КУпАП, суддя
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , 28.10.1990 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , 28.10.1990 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: М. В. Швець