Справа № 585/847/25
Номер провадження 3/585/349/25
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євтюшенкова В. І., з участю секретаря судових засідань Зубко К.В. особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Цимбала В.І.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Роменського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця

АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

01 березня 2025 року о 21 год. 46 хв. в с. Пустовійтівка Роменського району по вул. Молодіжна, 4 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ2103, д.н.з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (млява мова, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей) і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку, відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав. Пояснив, що 31.03.2025 близько 21 год. його зупинив патруль для перевірки на стан сп`яніння. Огляд запропонували за допомогою приладу «Драгер», він погодився, двічі продув, він прилад нічого не показав, третій раз дали трубку, в якій було надірване пакування. Працівник поліції сам розпаковував мундштук. Він ( ОСОБА_1 ) був з товаришем, який перебував у стані сп`яніння і затіяв сварку з працівниками поліції. Також ОСОБА_1 пояснив, що не вживав алкоголю в цей день. Результат тестування з «Драгеру» йому ніхто не надавав, як і Акт обстеження на стан алкогольного сп`яніння. Дали лише копію протоколу. Працівник поліції сказав, що подія фіксується на боді камеру і в суд буде наданий відеозапис. Від керування його не відсторонили.

Поліцейський Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 пояснив, що перебував на чергуванні. На планшет зі служби 102 надійшло повідомлення, що автомобіль ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_3 рухається по зустрічній смузі . Вони виїхали на місце. Автомобіль рухався по с. Пустовійтівка. Вони наздогнали його, зупиняли за допомогою проблискових маячків. З боді камери технічно не можливо показати відео на місці. Запропонували пройти огляд на місці зупинки ОСОБА_1 . Надали прилад, мундштук, ОСОБА_1 усіма способами уникав продуття приладу. Він зіпсував 2 мундштуки, тест не пройшов, тому і роздруківки тестування з приладу «Драгер» не було. Акт не складали, бо не було результатів огляду. ОСОБА_1 неправильно продував трубку, тому «Драгер» не показав ніякого результату, а до Акта в обов`язковому порядку повинна додаватись роздруківка з «Драгера». Диск долучається до матеріалів справи інспектором з адміністративної практики Роменського РВП.

Захисник Цимбал В.І. подав суду клопотання про закриття провадження у справі відносно його підзахисного у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є протиправним, складеним упереджено, по надуманим мотивам, з численними грубими порушеннями приписів Конституції України. КУпАП та Законів України і відповідних інструкцій, посилаючись на норми яких зазначає, що в протоколі вказано два склади адміністративного правопорушення: керування в стані алкогольного сп`яніння і відмова від проходження в установленому порядку від огляду на стан сп`яніння, проте вказано про порушення водієм вимог п.2.5 ПДР, а не п.2.9 «а», тобто протокол має суперечності в кваліфікації поліцейським дій водія, що є грубим порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. У такому випадку протокол серії ЕПР1№259922 від 01.03.2025 є протиправним та не може бути належним та достатнім доказом для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.2.5 ПДР України. Крім цього, з матеріалів справи не можливо визначитися, в який саме спосіб та на який саме технічний запис (з нагрудної бодікамери поліцейського чи/або з автомобільного реєстратора) проводилась відео фіксація правопорушення на момент складання поліцейським протоколу. В матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази, які в силу вимог закону зобов`язаний був отримати в порядку та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а також належним чином оформити, поліцейський Роменського РВП ГУНП в Сумській області Вівдич Р.В. на підтвердже6ння вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за ч.1 ст. 130 КУпАП. Таким чином провадження у даній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, та працівника поліції, дослідивши клопотання захисника Цимбала В.І., суддя дійшов наступного.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№259922 від 01.03.2025 (а.с.2) та відеозапис (а.с.7).

Щодо указаного протоколу про адміністративне правопорушення, то він складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст. ст.255, 256 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Під час розгляду справи судом досліджено відеозапис, долучений до матеріалів справи (а.с.7), яким не підтвердився факт відмови ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку від огляду на стан сп`яніння.

Так, з відеозапису вбачається, що 01.03.2025 о 21 год. 45 хв. було зупинено транспортний засіб, при цьому не видно хто ним керував і взагалі, який саме це був транспортний засіб. Відеозйомка проводилась в темний час доби, видимість зовсім обмежена, навіть не видно якій особі працівник поліції пропонує пройти огляд на стан сп`яніння. Проте чути з розмови, яка відбулась, як з`ясовано в судовому засіданні, між працівником поліції і ОСОБА_1 , що поліцейський пропонує останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці події, або в лікарні. ОСОБА_1 говорить про те, що не має бажання проходити огляд, але і не відмовляється. Після роз`яснення, що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 погоджується на проходження огляду. На цьому відеозапис закінчується.

Таким чином, при дослідженні відеозапису не підтвердився факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім цього, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснював, що проходив огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, і зазначене не заперечував працівник поліції, який вказав, що ОСОБА_1 не вірно використовував прилад, а саме не належним чином його продував.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження - не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Розглядаючи питання ефективного засобу правового захисту Європейський суд з прав людини в п. 114 Рішення від 10 вересня 2010 року у справі «Макфарлейн проти Ірландії» (заява № 31333/06), п. 38 Рішення Великої Палати від 29 березня 2006 року у справі «Ріккірді Піссаті проти Італії» (заява № 62361/00) зазначив, що засіб є ефективним тільки якщо він доступний та достатній.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Сукупний аналіз зазначених вище обставин свідчить про те, що працівниками поліції не доведено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, відсутня .

Інші докази по справі щодо обвинувачення за ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема рапорти працівників поліції (а.с.5 - 6) є похідними.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що органом поліції не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже, констатує відсутність правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Тому приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 цього ж Кодексу.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 3 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, суддя не вбачає підстав для стягнення судового збору із ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 130 ч.1, 221, 247 п.1 та п.7, 283-284, 287-291, 298-299 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В.І.Євтюшенкова