САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1276/25
Провадження №3/726/239/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НП України щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки за національністю, не працюючої, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно із даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 293776 від 07.04.2025, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП: 07.04.2025 о 22:57 в м. Чернівці вул. Хотинська, 41 А водійка ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом Nissan Note, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водійка пройшла на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Алкотест Драгер, результат позитивний 0,40 проміле. Таким чином зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність, згідно із ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП не визнала та просила суд закрити провадження у справі щодо неї за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Зазначила, що виконувала усі вказівки поліцейського, пройшла огляд, оскільки була впевнена, що не перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Не хотіла провокувати конфлікти, оскільки у авто був також чоловік, а тому погодилася із всіма діями. Однак вважає, що результат огляду не міг бути достовірним, оскільки вжила, ще за вечерею не повний бокал вина і він не міг показати таких результатів. Більше того не знала про те, що могла пройти повторний огляд у медичному закладі, оскільки їй про це ніхто не сказав. Якби знала про це, точно б поїхала на огляд до лікаря. Послалася на те, що усі сумніви у матеріалах справи повинні тлумачитися на її користь.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу таких висновків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Постанова судді згідно із ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 293776 від 07.04.2025, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, останній ставиться у провину керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачена ст. 266 КУпАП та детально регламентована як Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), так і Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 08 липня 2015 року № 476, від 28 жовтня 2015 року № 888 (надалі - Порядок).

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (п.10 розділу ІІ Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто передбачено, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення до відповідальності, згідно із законом.

Разом із тим, відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 293776 від 07.04.2025, складений щодо неї за ч.1 ст. 130 КУпАП, однак протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини особи, а лише фіксує обставини вчиненого правопорушення, яке має доводитися іншими долученими до нього доказами.

Також до матеріалів справи долучено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4) згідно із яким ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку із виявленими у неї ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 7510, результат позитивний 0,40 проміле. Зазначено, що свідки не залучалися, а застосовувалася відеофіксація на нагрудні реєстратори поліцейських №476518 та № 476891. Долучено роздруківку (чеку) із приладу Drager Alcotest 7510 прилад ARND-0041 (тест № 717 від 07.04.2024) в якому вказані деталі аналізу 0,40 проміле.

Також на виконання вимог ст. 266 КУпАП, до матеріалів справи долучено відеозапис із місця події, щодо фіксації вчиненого правопорушення та складання матеріалів (диск на а.с.8).

На диску містяться відеозапис із реєстратора у патрульному авто на якому зафіксовано рух транспортного засобу Nissan Note, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , назустріч поліцейським та його подальшу зупинку.

Відповідно до відео із нагрудних камер поліцейських № 476891 та № 476891 зафіксовано як поліцейських підходить до зупиненого транспортного засобу Nissan Note та виявляє водійку ОСОБА_1 . Поліцейський представляється, повідомляє про відеофіксацію розмови на нагрудні відеореєстратори та повідомляє причину зупинки порушення вимог ПДР (проїзд на заборонений сигнал світлофора).

Одразу ж після пред`явлення документів поліцейський запитує у водійки чи не вживала вона спиртних напоїв та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, оскільки у них наявний спеціальний прилад Драгер. Без жодних зауважень ОСОБА_1 виконує усі вказівки поліцейського, проходить огляд та підписує усі складені документи. Також на відео зафіксовано факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Однак слід зауважити, що поліцейські не назвали жодних ознак, які стали підставою для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, останній навіть не роз`яснили процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Сумнівним є і факт згоди ОСОБА_1 із результатом огляду, оскільки остання вказує, що за вечерею випила бокал вина, а тому результат не може бути таким високим.

Більше того, чоловік, що був присутнім у авто вказує про те, що запах алкоголю відчутний у салоні від нього, оскільки саме він вживав алкогольні напої.

Перевіряючи дійсність обставин, викладених у протоколі та долучених до нього документах, суддя також зобов`язаний перевірити і підстави для проведення огляду та дотримання працівниками поліції, передбаченої законодавством процедури проведення огляду на стан сп`яніння.

Однак, при перегляді відеозапису встановлено, що поліцейські не назвали підставу для огляду водія, а згідно з вимогами ст. 266 КУпАП та вказаної вище Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, такою підставою може бути лише виявлені у водія ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння, яких названо не було.

Ознакою алкогольного сп`яніння є саме запах алкоголю з порожнини рота, а відчутний запах у салоні чи від пасажира, не може бути підставою для огляду.

Інші вказані у Акті огляду ознаки: нестійка хода, тремтіння пальців рук не були названі поліцейським, а наявність нестійкої ходи взагалі не могла бути виявлено до моменту огляду, оскільки водійка у процесі розмови сиділа у авто.

Наведені обставини у сукупності свідчать про формальну вказівку ознак сп`яніння, що стали підставою для огляду ОСОБА_1 .

Крім того, за приписами ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці, огляд водія проводиться у закладах охорони здоров`я. Тобто, у разі незгоди водія з результатами огляду, який був проведений на місці за допомогою спеціального приладу, поліцейський забезпечує проведення повторного огляду в закладах охорони здоров`я.

Аналіз вищенаведених норм КУпАП та Інструкції і Порядку свідчить про те, що підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за керування в стані алкогольного сп`яніння на підставі результатів огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки, безумовно є та обставина, що водій погодився із встановленими результатами. Інакше, у разі незгоди із пройденим оглядом та його результатами, водій доставляється до медичного закладу на повторний огляд.

Однак як свідчать матеріали справи, зокрема дані переглянутого відеозапису із місця події, ОСОБА_1 не було роз`яснено процедуру огляду, можливість проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

З наявних матеріалів встановити всі обставини вчинення адміністративного правопорушення та обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, не вбачається можливим.

Поліцейські, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України (ст. 19 Конституції України).

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності повинно відбуватися з дотриманням її прав, свободи гарантованих Конституцією та законами України.

Згідно із ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п.161, Series A заява № 25).

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі №688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин (в даному випадку правопорушення) був вчинений і обвинувачений (особа, яка притягається до адміністративної відповідальності) є винним у вчиненні цього злочину (правопорушення).

У п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, кожен окремо та в їх сукупності, судом встановлені «обґрунтовані сумніви» щодо наявності підстав для огляду, дотримання працівниками поліції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а враховуючи, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, який проведений не відповідно до вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним, доходжу висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, слід закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Оскільки судом прийнято рішення про закриття провадження у справі немає підстав для стягнення судового збору.

На підставі вищенаведеного, ст. 62 Конституції України, керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 130, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев