№522/1702/25, 3/522/1400/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., за участю секретаря Говорової А.М., захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пуйди Є.Ю., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина США, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

24.01.2025 року о 22 годині 41 хвилині ОСОБА_1 керував транспортним засобом - електроскутером «JOG», без д/н, по вулиці Сегедській, біля будинку №12, у м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9«А» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

ОСОБА_1 на всі виклики у судові засідання з`явився, про явку до судового засідання був повідомлений належним чином, та відмовився від залучення йому перекладача, та не бажав приймати участі у судових засіданнях уповноваживши свого захисника Пуйду Є.Ю. представляти його інтереси у судових засіданнях.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Пуйда Є.Ю. звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із письмовим клопотанням, у якому просив закрити указу адміністративну справу за відсутністю події, та складу адміністративного правопорушення, із підстав зазначених ним письмово.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№229578 від 24.01.2025 року, згідно до якого встановлено те, що 24.01.2025 року о 22 годині 41 хвилині ОСОБА_1 керував транспортним засобом - електроскутером «JOG», без д/н, по вулиці Сегедській, біля будинку №12, у м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння.

-Висновком тесту приладу "Drager"Alcotest, згідно до якого ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння 1,26%.

-Відеозаписами долученими до матеріалів адміністративної справи, а саме «відеофайлом ЕПР1 229578 ОСОБА_1 », згідно до якого о 22:42:36 на запитання працівника поліції: «Чому Ви порушуєте ПДР, а саме рух по смугах?», водій ОСОБА_1 відповідає, що він є громадянином іноземної держави, не заперечуючи при цьому, що саме він керував указаним електроскутером, після чого за допомогою перекладача на мобільному телефоні о 22:43:47 на запитання працівника поліції: «Чи вживали Ви алкогольні напої?», водій ОСОБА_1 відповідає: «Так!», далі о 22:47:10 водій ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager, та результат тестування водія ОСОБА_1 із застосуванням газоаналізатору Drager становить - 1,26%.

-Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.384, ст.385 КК України пояснив, що 24.01.25 року він, як інспектор патрульної поліції виконував свої обов`язки, та побачив, як по зустрічній дорозі, а саме по проспекту Гагаріна, в напрямку 5 станції Фонтану, водій ОСОБА_1 рухався на електросамокаті, перетнувши при цьому подвійну суцільну смугу, та здійснив поворот через 4 смуги дорожнього руху, після чого його було зупинено, та під час спілкування із ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Указаний водій під час спілкування із працівниками поліції користувався перекладачем у власному телефоні, так як перекладача в УПП немає. Водій ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі без шолому, та із ліхтариком на голові. Перед використання драгеру водію ОСОБА_1 було роз`яснено порядок огляду на стан сп`яніння, та йому було пояснено, що у разі відмови, якщо він не буде згодний із результатами драгеру, водій ОСОБА_1 може звернутись до медичного закладу. Також свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив усі обставини, що зазначені у вище указаному протоколі про адміністративне правопорушення, відеозапис вище зазначених подій проводився безперервно, а саме на протязі приблизно 1 години, та він особисто бачив, як водій ОСОБА_1 керував указаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що вище зазначений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений, відповідно до вимог ст.256 КУпАП, та згідно до ст.251 КУпАП є доказом у адміністративній справі, та у суда відсутні підстави не довіряти працівнику поліції, який складав зазначений протокол про адміністративне правопорушення.

Також у суда не має підстав не довіряти працівникам поліції, які спілкувались із ОСОБА_1 , та відчули від нього запах алкоголю із порожнини рота, та заявили йому про це під відеозапис.

Суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest» проведено поліцейським в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився огляд.

Крім того, суд вважає, що відповідно до діючого закону водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу або не погоджується з отриманим результатом.

У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом.

Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Результат тестування водія ОСОБА_1 із застосуванням газоаналізатору Drager, висновком тесту приладу якого він знаходився у стані алкогольного сп`яніння - 1,26%, та складений на його підставі акт огляду, суд вважає беззаперечними і достатніми доказами факту його перебування у стані алкогольного сп`яніння на момент керування транспортним засобом, який дає підстави для складення протоколу про адміністративне правопорушення і притягнення особи до відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, результат тесту водій ОСОБА_1 підписав, а із відеозапису не встановлено, що указаний водій в момент проходження огляду за допомогою алкотестеру «Драгеру» виявляв недовіру результату спеціального приладу.

Разом з тим, посилання захисника на відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , який судовому засіданні пояснив, що він особисто бачив, як водій ОСОБА_1 керував цим транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№229578 від 24.01.2025 року, згідно до якого водій ОСОБА_1 у власних письмових поясненнях підтвердив, що саме він керував цим електроскутером, а також наявним у матеріалах указаної адміністративної справи відеозаписом за №471361 із боді-камер працівників поліції, на якому зафіксовано місце розташування транспортного засобу, а саме електроскутера «JOG» 24.01.2025 року о 22 годині 41 хвилині, а саме на проїзній частині вулиці Сегедської, у м. Одесі, та безпосередньо зафіксованими на відео поясненнями водія ОСОБА_1 , який не заперечував, що саме він керував цим транспортним засобом, та нещодавно вживав алкоголь.

У суда не виникає жодних сумнівів у тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме електроскутером «JOG», та перебував у стані алкогольного сп`яніння, враховуючи зафіксовану на відеокамеру обстановку, та поведінку цього водія на місці зупинки.

Посилання захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд оцінює критично, оскільки це не відповідає встановленим судом обставинам справи, та є метою для виправдання указаного водія, для його уникнення від встановленої законом відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 підтверджується сукупністю наявних досліджених, перевірених та не спростованих під час судового засідання доказів.

Як вбачається, із наданих суду матеріалів, поліцейськими були застосовані технічні засоби відеозапису, відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, тому проводити огляд у присутності двох свідків не було необхідності.

Твердження захисника з приводу незаконності дій працівника поліції при оформленні матеріалів, не заслуговують на увагу, оскільки ним не було доведено наявності порушення процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення поліцейським, які б слугували підставою для закриття даної адміністративної справи, та визнання її матеріалів недопустимими доказами.

Із відеозапису, який долучено до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не було зауважено працівникам поліції про те, що він їх не розуміє. Жодних зауважень ОСОБА_1 не було зазначено й в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 є громадянином іноземної держави, та що працівники поліції не пропонували йому послуг перекладача, та захисника не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставами для закриття вище указаної адміністративної справи за відсутності події, та складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відповідно до вимог ст.16 КУпАП, іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

До того ж, відповідно до положень п.7 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року, які передбачають особливості провадження у справах про порушення правил дорожнього руху іноземцями та особами без громадянства, поліцейські використовують всі передбачені законодавством можливості щодо розгляду та виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення в найкоротші строки, проте на них не покладається обов`язок у будь-якому випадку забезпечувати участь перекладача, оскільки, відповідно до вимог ст.274 КУпАП, перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, в даному випадку таким органом виступав суд (суддя), оскільки саме суди (судді) розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ст.130 КУпАП, та у судовому засіданні водій ОСОБА_1 відмовився від надання йому послуг перекладача.

Та обставина, що поліцейські не роз`яснили на місці водієві ОСОБА_1 у повному обсязі права, передбачені ст.268 КУпАП, також не впливає на допустимість отриманих доказів, оскільки ці права в основному стосуються стадії судового розгляду, а не складання протоколу про адміністративне правопорушення. Під час судового розгляду права ОСОБА_1 поновлені шляхом представництва його інтересів у суді кваліфікованим захисником.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21.02.1984, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі зазначеного, суд застосовує аналогію права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно довідки інспектора ВАП УПП в Одеській області ДПП Зінов`євої В. із інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року (Справа № 702/301/20, Провадження № 51-944 кмо 23) встановлено, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту (ст. 286 КК України) або в цьому ж порушенні, вчиненому в стані сп`яніння (ст. 286-1 КК України), незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України зазначається, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.

До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).

Відповідно до п.1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху України:

- механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;

- мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.

Відповідно до вимог Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року, який набрав чинності 23.03.2023 року внесено зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якого, транспортним засобом є:

- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;

- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Відповідно до постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.03.18 року (справа № 278/3362/15-к) указано, що будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 указано, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що електроскутер є транспортним засобом, а особа, яка ним керує є водієм, на підставі чого ОСОБА_1 , як водій керував транспортним засобом, та у ситуації, що розглядається був учасником дорожнього руху, тому повинен був дотримуватись вимог ПДР України.

Суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 єдине можливе адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. Керуючись ст.ст.40-1,221, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволені клопотання захиснику особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Пуйді Є.Ю. про закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за відсутністю події, та складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП відмовити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. на користь держави України, та позбавити його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гаєва Л.В.