Справа № 309/1084/25
Провадження № 3/309/368/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , водія автобуса,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 274574 від 18березня 2025 року про те, що він 18 березня 2025 року близько 06 години 58 хвилин, керуючи маршрутним транспортним засобом марки «VDLAmbassador 200», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у м.Львів по проспекту Чорновола, 7, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем марки «ToyotaPrius», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Цим самим ОСОБА_1 згідно протоколу порушив вимоги п.2.3 б, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що він водій маршрутного автобуса, який має значну довжину. Подія мала місце біля готелю «Львів», там він проїжджає не один раз, і на самому повороті саме водій «ToyotaPrius» зачепив його дзеркалом у задню праву частину і протягнув уздовж корпусу автобуса. Саме водій «ToyotaPrius» не дотримався інтервалу та не врахував, можливий занос такого довгого автобуса на повороті. Щодо позначення на схемі ДТП місця зіткнення, так як насправді там позначено місце де зупинився водій «ToyotaPrius», а саме зіткнення відбулося на повороті.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає порушення учасниками дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

А відповідно до п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно вимог ст.245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положенням ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП характеризується необережною формою вини.

Згідно ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно дост. 252 КУпАПвисновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст.251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Відповідно дост. 256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: у т.ч. місце, час вчинення ісуть адміністративного правопорушення;нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

У той же час, підставами застосування норми закону є скоєння діяння, фактичні обставини якого й зумовлюють її вибір. Коли фактичні обставини діяння й норма права, яка передбачає відповідальність за його скоєння, встановлені правильно, однак неправильно обрана форма закону -застосована не та частина статті закону, чи редакція статті, яка не була чинною на момент порушення, або ж не давала підстав для застосуванняїї зворотної дії в часі, указівка на сам закон,то таке застосування закону про відповідальність є незаконним.

Адже, юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

Уточнювати, відредактовувати протокол з цього питання Суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення,усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже під час провадження у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи.

Тим самим, такий недолік автоматично незалежно від доданих до справи матеріалів тягне за собою закриття провадження в останній на підставі п. 1)ст. 247 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП Управлінням патрульної поліції у Львівській області надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 274574 від 18 березня 2025;

- схемою місця ДТП яка сталася 18.03.2025;

- письмові пояснення водія ТЗ марки «ToyotaPrius», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 від 18.03.2025, який пояснив, що він на своєму автомобілі рухався по проспекту Чорновола в напрямку ТЦ «Форум» із встановленою швидкістю. Водій автобуса НОМЕР_3 здійснив зіткнення з його автомобілем у праву передню сторону;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 18.03.2025, який пояснив, що він їхав на автобусі на площу «Ринок» по маршруту №48 і на повороті повз нього їхав автомобіль «ToyotaPrius» і думав, що проскочить, та протягнув своїм дзеркалом по його автобусу по боковій задній лівій частині.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібранні Управлінням патрульної поліції у Львівській області, суддя установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАПне є дійсною та доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем марки «ToyotaPrius». Водночас ОСОБА_1 чітко стверджує, що подія мала місце біля готелю «Львів», де на повороті саме водій «ToyotaPrius» зачепив його дзеркалом у задню праву частину і протягнув уздовж корпусу автобуса. За твердженням ОСОБА_1 саме водій «ToyotaPrius» не дотримався інтервалу та не врахував, можливий занос такого довгого автобуса на повороті. Такі твердження ОСОБА_1 не спростовуються матеріалами справи та узгоджуються зокрема із зазначенням у схемі місця ДТП пошкоджень ТЗ «ToyotaPrius»: потертості лакофарбового покриття переднього правого крила, переднього бампера та правого дзеркала. Такі ушкодження ТЗ «ToyotaPrius» притаманні саме версії зіткнення, яку озвучив ОСОБА_1 , тобто що відбулося зіткнення правою передньою частиною ТЗ «ToyotaPrius» у задню ліву частину автобуса. На схемі ДТП також відображений відповідний поворот направо на якому безперечно такий транспортний засіб як маршрутний автобус з огляду на його габарити, має мати певний занос, що також повинен ураховувати водії інших ТЗ, яка рухаються по суміжній смузі руху позаду відповідного автобуса. Суд вважає дуже малоймовірним ситуацію при якій відповідні ушкодження ТЗ «ToyotaPrius» могли виникнути саме у зв`язку із можливим заїздом автобуса під керуванням ОСОБА_1 на смугу руху ТЗ «ToyotaPrius». Натомість версія ОСОБА_1 є правдоподібною та жодним чином не спростовується матеріалами справи, а том суд бере її до уваги. За таких обставин відсутні підстави стверджувати, що ДТП сталося унаслідок недотримання безпечного інтервалу саме водієм ОСОБА_1 .

За встановлених обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена згідно критерію «поза розумним сумнівом».

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому відповідно до змісту ст.247 ч.1 п.1 КУпАПпровадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, - закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.