Справа № 203/2693/25
Провадження № 3/0203/1146/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

29.04.2025 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра Смольняко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли Південно-східного міжрегіонального управляння Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора КП «МІСЬКА РИТУАЛЬНА СЛУЖБА» ДМР, уродженця м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за ч.3 ст. 41 КУпАП,

встановив:

В період з 20.02.2025 по 05.03.2025 під час проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у Формі перевірки у КП «Міська ритуальна служба» ДМР, за місцезнаходженням: 49101, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 18, приміщення 119 та за адресою провадження господарської діяльності: м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, 175 (дільниця№4), ОСОБА_1 , будучи посадовою особою відповідальною за прийом працівників підприємства на роботу (підпункт 4.12 пункту 4 Статуту Комунального підприємства «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради), фактично допустив до роботи ОСОБА_2 , без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що порушує вимоги ч. 1 ст. 21 КЗпП України, ч.4 ст. 24 КЗпП України, абзацу першого постановляючої частини ПКМУ № 413 та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування 1 працівника.

Таким чином, керівником КП «Міська ритуальна служба» фактично було допущено до роботи ОСОБА_2 , без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що порушує вимоги ч. 1 ст. 21 КЗпП України, ч.4 ст. 24 КЗпП України, абзацу першого постановляючої частини ПКМУ № 413 та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування 1 працівника.

ОСОБА_1 в суді пояснив, що після 24.02.2022 року з`явилось дуже багато безхатченків, які допомагають за власною ініціативою на кладовищі та фактично мешкають поряд з кладовищем, одним з яких являється ОСОБА_2 . Пояснив, що навпаки, він як керівник підприємства намагається офіційно працевлаштувати якомога більше копачів, щоб було більше квоти для бронювання.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Баден Д.В. в суді пояснила що протокол містить посилання на відеозапис, однак такого відеозапису суду не надано, окрім того суду не надано, пояснень ОСОБА_3 так і не опитано ОСОБА_2 , що підтверджувало або спростувало вину ОСОБА_1 , а відтак за відсутності доказів просила зарити провадження по справі на підставі ст. 247 КУпАП

Вислухавши ОСОБА_1 та адвокат Баден Д.В., дослідивши протокол про адміністративні правопорушення, копію акту за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці від 05.03.2025 року №ПС/ДН/5498/0559 суд приходить до наступного.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ст.280 КУпАП, передбачають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.3 ст.41 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), «Отцюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany)), «Девеєр проти Бельгії» (Deweer v. Belgium), «Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria) та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.03.2025, ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що допустив ОСОБА_2 до роботи, одночасно в протоколі зазначено, що ОСОБА_2 пояснив, що він допомагає приблизно одного тижня копати могили разом з робітником ритуальних послуг ОСОБА_3 , що було зафіксовано засобом відеотехніки. Однак відеозапису до протоколу не долучено, як і не долучено письмових пояснень осіб зазначених у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Одночасно копія акту перевірки, яка також містить посилання на відеозапис не може бути сама по собі доказам по справі, а повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами оскільки такий акт за своєю природою є рішенням суб`єкта власних повноважень.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд позбавлений можливості відшукувати докази по справі.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи, докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу правопорушення.

З огляду на викладене, провадження по даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247 п.1, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя, -

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за ч.3 ст.41 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра .

Суддя О.О. Смольняков