Справа №760/819/25
Провадження №3/760/1494/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 м.Київ

Cуддя Солом`янського районного суду міста Києва Кравченко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2024 року, о 00 год. 07 хв., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Mitsubishi montero» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Михайла Донця, 21, що у м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, всупереч п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що він не керував транспортним засобом. Автомобілем керував його друг ОСОБА_2 , якиий на момент приїзду працівників поліції не був присутнім на місці події, оскільки відйшов в особистих справах та оскільки останній є військовослужбовцем та самовільно залишив військову частину, побачивши працівників поліції він боявся підійти на місце події. Оскільки він не був водієм, тому і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Захисник Туровський В.В., просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Подав письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Клопотання зводиться до того, що його підзахисний ОСОБА_1 не керував атвомобілем «Mitsubishi montero» д.н.з. НОМЕР_2 в день та час події, що зафіксована в протоколі про адміністративне правопорушення, а відтак в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На підтвердження відсутності факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , його захисником наведено ряд обставин, зокрема використання останнім дверей автомобіля з боку пасажирського сидіння і т.д., в тому числі і пояснень останнього.

В судовому засіданні, свідок ОСОБА_2 , суду пояснив, що привіз власний автомобіль на СТО, де працює ОСОБА_1 . Забрав автомобіль приблизно о 23:45 та мав намір завезти ОСОБА_1 до місця його проживання. По дорозі заїхав додому, щоб пересвідчитися чи прийшла його дівчина. Коли вийшов з підїзду, побачив, що до автомобіля, де заходився ОСОБА_1 приїхали патрульні поліцейські і зрозумів, що його заберуть в зону бойових дій, оскільки він самовільно залишив військову частину та перебуває в розушуку. Тому стояв та чекав хвилин 30-40, доки вони не поїхали.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, відео з нагрудних бодікамер працівників поліції, письмове клопотання захисника, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена в повному обсязі.

Так, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується наявними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №183636 від 28.11.2024 р., направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.11.2024 р., рапортом працівника патрульної поліції від 28.11.2024 р., відеозаписом з нагрудних бодікамер працівників поліції, доданих до матеріалів, на якому зафіксовано наявність у ОСОБА_1 відповідних, очевидних з відео ознак сп`яніння, та факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, що у своїй сукупності свідчить про порушення водієм п. 2.5 ПДР України.

Суд критично сприймає пояснення свідка ОСОБА_2 та вважає їх такими, що спрямовані на уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене правопорушення.

З відеозапису, долученого до справи, який є безперервним та відповідає вимогам КУпАП, судом встановлено таке:

1.Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (8 хвилина 30 секунда відозапису з бодікамери № 472006) після оголошення встановлених поліційським ознак алкогольного сп`яніння.

3. ОСОБА_1 жодного разу не повідомив працівникам патрульної поліції та не заперечував, що не керував транспортним засобом. Зокрема, в кінці відеозапису, поцікавився у поліцейського, яка була причина зупинки автомобіля. При цьому суд критично оцінює пояснення останнього, надані в судовому засіданні щодо характеру такого запитання, зокрема "сарказм" в бік поліцейських. Окремо суд зазначає, що в ході спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, останній поводить себе досить зухвало, не реагує з першого разу на законні вимоги працівників поліції, конкретно не відповідає на запитання працівників поліції, пропонує «врегулювати» питання через спільних знайомих.

Частиною першою ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП, складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП віднесено до компетенції органів внутрішніх справ, які на виконання вимог ст. 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 зі змінами та доповненнями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 р. № 57.

Так, відповідно до змісту ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п.6,7 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби) або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальністьза керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження у сукупності досліджених судом доказів і він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан: ОСОБА_1 , працевлштований, не є інвалідом, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення інших правопорушень в матеріалах справи відстуні.

Обставини, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність, судом не встановлені.

Обставини, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, судом не встановлені.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд, дотримуючись принципу індивідуалізації стягнення, закріпленого у ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, приходить до висновку про призначення ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до Правил дорожнього руху, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України «Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення».

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави у сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 130, ст. 40-1 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15-ть днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15-ть днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, повинна бути надіслана правопорушником до суду, який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постановив про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Кравченко