Справа № 462/1984/25
ПОСТАНОВА

іменем України

28 квітня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., за участю захисника Пащука А.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого регіональним менеджером у ТОВ «Атлантік Гейзер», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 13.03.2025 року о 13 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ухилився від виконання батьківських обов`язків по вихованню та навчанню свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, що полягає в тому, що він порушував дисципліну у ліцеї №75 у м.Львові по вул. Караджича, 7, у якому навчається у 3-В класі, а саме: виражається нецензурною лексикою, ображає інших учасників освітнього процесу, на зауваження не реагує, явно демонструє недотримання шкільних правил поведінки, своїми діями не дає здобути в повній мірі знання іншим учасникам освітнього процесу, такі дії повторюються систематично (вересень 2024 року березень 2025 року).Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість визнав, пояснив, що має двох неповнолітніх дітей, зокрема доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є особою з інвалідністю, та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначив, що у зв`язку із певними труднощами у вихованні доньки міг недостатньо часу приділити молодшому сину, що призвело до таких наслідків. На даний час залучив до роботи із сином психолога, а тому на підставі ст. 22 КУпАП просив звільнити його від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей та тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме невиконання батьківських обов`язків, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 134130 від 13.03.2025 року, відеоматеріалами, характеристикою ОСОБА_2 , виданою з місця навчання, рапортом від 13.03.2025 року, доповідними записками вчителів, заявою ОСОБА_4 від 13.03.2025 року.

Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, особу правопорушника, який вину визнав, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, наявність на утриманні ОСОБА_1 дитини з інвалідністю, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Водночас згідно ізрапортом працівників УПП у Львівській області від 13.03.2025 року, доповідної записки вчителя початкових класів ОСОБА_5 від 13.03.2025 року та заяви матері учня 3-В класу ОСОБА_6 від 13.03.2025 року встановлено, що малолітній ОСОБА_2 тривалий час поводить себе агресивно, показує непристойні жести, кидається підручними предметами, заподіяв удари ногами в живіт своєму однокласнику; такі дії є систематичними, що не може вважатись малозначним діянням.

За наведеного суд не вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП, оскільки наведене, на думку суду, не матиме відповідного превентивного ефекту, не стимулюватиме правопорушника до позитивних змін у його поведінці та не сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і його малолітнім сином.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Із врахуванням наведеного, з правопорушниці слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 40-1, ч.1 ст. 184, 221, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 605 грн 60 коп. судового збору в дохід держави.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Д. Іванюк