Справа № 214/748/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від ВП №4 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської обл., громадянство Україна, військовослужбовця ЗСУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2, ст.173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

18.12.2024 приблизно о 17.17 год. ОСОБА_2 , будучи особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру у відношенні свого батька ОСОБА_3 , а саме, висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Своїми діями ОСОБА_2 порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07.12.2017 (зі змінами).

Крім того, 04.01.2025 о 00.40 год. ОСОБА_2 , знаходячись у під`їзді буд.№2 по вул. Олексія Різниченка у м. Кривому Розі, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності задля ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, яка підтверджується письмовими доказами, а саме:

-протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД №406922 від 17.01.2025, серії ВАД №406923 від 17.01.2025, в яких зазначені обставини вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно батька ОСОБА_3 18.12.2024 приблизно о 17.17 год. за місцем їх мешкання, а також вчинення хуліганських дій 04.01.2025 о 00.40 год. у під`їзді буд. АДРЕСА_2 ;

-рапортами інспекторів;

-письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , який підтвердив факт виникнення між ним та сином ОСОБА_2 конфлікту на сімейно-побутовому ґрунті 18.12.2024, в ході якого ОСОБА_2 висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, що обумовило його звернення на лінію «102»;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , яка вказувала, що мешкає по сусідству з ОСОБА_2 у буд. АДРЕСА_2 та неодноразово чула, як він чинить домашнє насильство відносно своїх батьків, поводиться агресивно по відношенню до них, знущається над собакою, яка у них мешкає, а також висловлюється на її адресу нецензурною лайкою та на зауваження не реагує.

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення повторно протягом року як особою, яку вже було піддано адміністративному стягненню за вчинення одного з порушень, передбачених ч.1 або ч.2 ст.173-2 КУпАП, що підтверджується постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2024 (справа №214/10288/24) про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, за фактом порушення вимог термінового заборонного припису.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що суб`єктом складу правопорушення за ст.173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сім`ї потерпілого та чи перебувають кривдник і потерпіла особа в будь-яких стосунках між собою. Об`єктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьком та сином, тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому відповідно до диспозиції ч.3 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_2 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

У ході судового розгляду судом також встановлено, що місце, де ОСОБА_2 вчинив хуліганські дії 04.01.2025 під`їзд буд. АДРЕСА_2 , в контексті положень диспозиції ст.173 КУпАП є місцем вчинення адміністративного правопорушення, а відповідно обов`язковим елементом його складу.

Виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративних правопорушень:

-за ч.3 ст.173-2 КУпАП, за ознаками: повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті (тобто вчинення домашнього насильства, а саме, умисне вчинення будь-яких діянь психічного характеру, внаслідок чого могла завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого), за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню;

-за ст.173 КУпАП, за ознаками: дрібне хуліганство, а саме, вчинення інших дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до змісту ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Як слідує з положень вказаної норми, накладання адміністративного стягнення при вчиненні кількох адміністративних правопорушень проводиться при наявності наступних умов: вчинення особою двох і більше адміністративних правопорушень; кожне правопорушення кваліфікується за окремою статтею Особливої частини КУпАП, що має самостійну санкцію; з кожного правопорушення не минули строки давності притягнення до адміністративної відповідальності; ні за одне з них на особу не накладалось адміністративне стягнення.

Враховуючи, що правопорушення 18.12.2024, 04.01.2025 вчинені однією особою ОСОБА_2 , утворюють низку послідовних протиправних дій, які є окремими складами самостійних адміністративних правопорушень, строки давності притягнення адміністративної відповідальності за них не минули, тому суд вважає можливим накласти адміністративне стягнення за санкцією, визначеною ч.3 ст.173-2 КУпАП, із застосуванням ст.36 КУпАП, враховуючи встановлені судом обставини.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_2 , який від явок до суду ухилявся, його явно зневажливе ставлення до громадського порядку, наявність в його діях прямого умислу на вчинення хуліганських дій та їх цинізм, неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, а також притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Указані обставини в їх сукупності та хронологічності подій свідчать про те, що ОСОБА_2 продовжує свою антисуспільну поведінку та свідомо не бажає ставати на шлях виправлення. Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню ним нових правопорушень, остаточно визначивши стягнення в порядку ст.36 КУпАП в межах санкції ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-35, 36, 40-1, 170, ч.3 ст.173-2, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ч.3 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст.173КУпАП у виді штрафу в розмірі 7 (семи) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає119 (сто дев`ятнадцять) грн. 00 коп. в дохід держави;

- за ч.3 ст.173-2КУпАП у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає1 360 (одна тисяча триста шістдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

У відповідності до ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши стягнення у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає1 360 (одна тисяча триста шістдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко