БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/3035/24
Провадження № 3/497/36/25
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.04.2025 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання Мунтянової В.Р.,
особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_1 та його захисника,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали об`єднаної справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Болградського РВП ГУНП в Одеській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Суворове, Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області від 29.05.2007 року
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
22.12.2024 року відносно ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення поліцейським Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції Сааковим С.О.
Згідно протоколу серії ЕПР1 №202235 від 22.12.2024 року слідує, що «21.12.2024 року о 23:00 годині в м.Болград по вул. Болгарських ополченців, 106, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Фольксваген Поло, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки ТЗ із застосуванням спеціального технічного приладу Алкотестер Драгер 6820, результат 2.08 проміле, від керування відсторонений, чим порушив п.2.9.ПДР керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідальність передбачена ст.130 ч.1 КУпАП».
Згідно протоколу серії ЕПР1 №202272 від 22.12.2024 року вбачається, що «21.12.2024 року о 23:00 годині в м.Болград по вул. Болгарських ополченців, 106, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Фольксваген Поло, д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечну швидкість руху та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою в результаті чого втратив керування ТЗ та здійснив наїзд на металеву беседку біля будинку 106 по вулиці Болгарських ополченців, м.Болград, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР водій ТЗ не врахував безпечну швидкість руху, особливості вантажу, стан ТЗ. Відповідальність передбачена ст.124 КУпАП».
Під час судового розгляду:
Особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 категорично заперечував обставини, викладені в даних протоколах. Стверджував, що 21.12.2024 року він перебував в гостях, за вечерею вживали алкогольні напої. Не задовго до комендантської години, він мав намір повернутися до дому, та зателефонував своєму товаришу ОСОБА_2 , який живе не подалік, щоб він відвіз його до дому. ОСОБА_2 повідомив, що він знаходиться з другом ОСОБА_3 , який працював водієм таксі, що він його відвезе. Вони прийшли вдвох, ОСОБА_3 сів за кермо, ОСОБА_2 поряд на пасажирському передньому сидінні, а він, ОСОБА_1 вже сидів на задньому сидінні. Павло розпочав рух, але так як він ніколи не користувався коробкою передач автомат, маючи намір розвернутися, він не справився та зачепив клумбу з високим бордюром. Усі вийшли з авто, він ОСОБА_4 став збирати уламки від бамперу, номерний знак, який відвалився, складати їх в багажник. Хто викликав поліцію він не знає. Коли приїхали поліцейські, ОСОБА_2 з ОСОБА_3 пішли з місця, так як не бажали неприємностей та з`ясування відносин з працівниками поліції, потім ще і з працівниками ТЦК, так як поліцейські всіх чоловіків призивного віку доставляють до ТЦК, а він ОСОБА_4 перебував на місці. Поліцейським, які прибули на місце, він пояснював обставини, як все було, однак його пояснення не були взяті до уваги, та йому було наполегливо рекомендовано не сперечатися та не заперечувати свою винуватість, аби не погіршити своє становище. Оскільки нікого іншого поряд не було, поліцейський увімкнувши камеру сказав, що він, ОСОБА_4 має нести відповідальність, запропонувавши продути Алкотестер. ОСОБА_4 не заперечив, оскільки був переконаний, що оскільки не керував авто, то не має нести відповідальність. Просив провадження по справі закрити.
Захисник вважає, що наявні по справі докази не можна визнати належними та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, оскільки вони не свідчать про беззастережну винуватість останнього у його вчиненні. Матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в зазначені в протоколі час і дату. Натомість обов`язок по збиранню доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених с.255 КУпАП.
Вивчивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи про адміністративне правопорушення, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений:?
- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції чинній на час вчинення правопорушення);?
?- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року №476, від 28 жовтня 2015 року N 888 (надалі Порядок).?
За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, необхідною умовою даної категорії справ є саме встановлення факту керування особою транспортним засобом.
Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Зі змісту зазначених матеріалів про адміністративне правопорушення вбачається, що в якості додатків до протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП (а.с.1) було долучено:
- роздруківку приладу Драгер від 21.12.2024 року о 23:56 годині як додаток до протоколу ЕПР1 202235 відносно ОСОБА_5 результат тестування 2.08% о (а.с.2);
- відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який повинний повністю фіксувати та в подальшому відтворювати події, що відбувалися в день складення відносно ОСОБА_5 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, починаючи з моменту зупинки транспортного засобу під керуванням останнього та закінчуючи складення відповідного протоколу, оскільки згідно диспозиції вказаної статті, відповідальність настає саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3);
-посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 (а.с.4);
-направлення від 21.12.2024 року о 23:45 годині ОСОБА_1 до чергового лікаря Болградської ЦРЛ (а.с.5);
-акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений в зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager Apsc 0110, результат 2.08.% о проміле. Особа яка склала даний акт: поліцейський СРПП Болградського РВР сержант поліції Топалов Д.І. (а.с.6);
-копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки Газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alkotest 6028» №ARSC-0110, чинне до 15.10.2025 року (а.с.7);
-довідку начальника Болградського РВП ГУНП в Одеській області Р.Михайлова щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на протязі року за ст.130 ч.1 - не притягувався. Згідно бази даних Національної України посвідчення водія серії НОМЕР_3 виданого 17.05.2024 року, тимчасово вилучено та зберігається в підрозділі Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області (а.с.8).
Суд відразу ж звертає увагу, що дана довідка складена відносно «Арнаутова», тоді як особа, відносно якої розглядаються матеріали іменується прізвищем « ОСОБА_6 », в довідці значиться стаття 130 ч.1, втім нормативний акт не зазначено.
В якості додатків до протоколу за ст.124 КУпАП (а.с.22) було долучено майже аналогічні документи в копіях не засвідчені належним чином:
-копію роздруківку приладу Драгер від 21.12.2024 року о 23:56 годині як додаток до протоколу ЕПР1 202235 відносно ОСОБА_5 результат тестування 2.08% о (а.с.23);
-схему ДТП від 21.12.2024 року (а.с.25);
-копію посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 (а.с.26);
-копію свідоцтва про реєстрацію т/з на ім`я ОСОБА_8 ;
-копію поліса №225407860 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.28);
-пояснення ОСОБА_1 (а.с.29);
-пояснення ОСОБА_9 (а.с.30);
-копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки Газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alkotest 6028» №ARSC-0110, чинне до 15.10.2025 року (а.с.31);
-фотокартки транспортного засобу з місця події (а.с.32-33).
На вказані матеріали посилається поліцейський, який склав дані протоколи, як на підтвердження та доведення факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Разом з тим, слід зазначити, що проаналізувавши долучений до матеріалів справи диск з відеофіксацією, судом встановлено, що наявні відеозаписи не містять відео фіксування інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, адже відеозапис (з нагрудних камер працівників поліції) починається з моменту, коли працівники поліції здійснюють перевірку на стан алкогольного сп`яніння останнього та сладення відповідних адміністративних матеріалів.
Так на дослідженому диску міститься 4 відеофайли.
Перший з яких починається о 23:46 годині на якому зафіксовано початок розмови поліцейських з ОСОБА_1 , при цьому поліцейські не представилися, а запитали, що трапилося та запропонували пройти перевірку на стан вживання алкогольних напоїв з використанням технічного засобу Драгер, на що ОСОБА_1 погодився.
На другому відео зафіксовано проходження ОСОБА_1 обстеження на приладі Драгер, при цьому вбачається, що мундштук не перебуває у вакуумному пакуванні. Результат тесту 2.08 % о проміле, після чого поліцейський проголошує про складання протоколу. Поліцейські сідають в службове авто, де складають протоколи.
На третьому відео продовження складання протоколів. Поліцейським складено пояснення від імені ОСОБА_1 , які йому не були зачитані, а лише вказано на необхідність підписання. Після складання протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП, його підписання, оголошено ОСОБА_1 його зміст та лише після цього роз`яснено права та обов`язки, про розгляд справи в суді.
На четвертому відео проголошується поліцейським протокол за ст.124 КУпАП. Закінчено відеофіксацію о 01:00 годині ночі.
За результатами досліджених відеозаписів, суд констатує відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
В протоколі значиться дата вчиненого правопорушення 21.12.2024 року час 23:00. Аналогічна дата і час відображена в рапорті ст.інспектора-чергового СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській області (а.с.24), однак не зрозуміло, яким чином поліцейський встановив даний час скоєного нібито ОСОБА_1 правопорушення, адже відеофіксація розпочинається о 23:46 годині, та що відбувалося у проміжок часу з 23:00 години до 23:46 години не зрозуміло і судом не встановлено.
Повідомлення на лінію 102 надійшло від поліцейського ОСОБА_10 о 00:50 годині 22.12.2024 року, вже після складання протоколів про адміністративні правопорушення, втім не встановленим залишилось хто і о котрій годині повідомив поліцейських, які прибули за вказаною адресою.
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводив поліцейський Сааков С.О., він же складав обидва протоколи про адміністративні правопорушення, тоді як Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений поліцейським Болградського РВП ГУНП в Одеській області Топаловим Д.І., який обстеження ОСОБА_1 не проводив.
Відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, … і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння …підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, … та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ...
В матеріалах даної справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Допитані в судовому засіданні свідки суду показали:
- ОСОБА_9 пояснила, що обставини події були перед Новим роком, в грудні 2024 року біля 23:00 години. Біля будинку зібралося багато людей, стояла машина темного кольору з розбити бампером, яка нібито наїхала на бордюр. Приїхали поліцейські, стали розбиратися, водій автомобіля ОСОБА_1 був на місці, казав, що не був за кермом, а чоловік, який керував пішов до дому, що на бордюр він не наїжджав. У неї свідка відібрали пояснення і вона пішла до дому. Претензій до ОСОБА_1 ніяких не має.
- ОСОБА_11 пояснив, що в кінці грудня 2024 року, точну дату не пам`ятає, біля 22-23:00 години його товаришу ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_12 та попросив відвести додому на його авто, так як він випив і не може сісти за кермо. Вони з ОСОБА_2 знаходились за адресою: АДРЕСА_3 та відразу ж підійшли на адресу до будинку АДРЕСА_4 ополченців. Станіслав сидів в автомобілі Фольксваген на задньому сидінні. Він, ОСОБА_3 сів за кермо, а ОСОБА_2 на переднє пасажирське сидіння. Він ніколи не керував авто з автоматичною коробкою, бажав здати назад, але транспортний засіб різко тронувся вперед, і вдарився об бордюр. Всі вийшли з машини, стали підходити люди, хтось сказав, що викликали поліцію, ОСОБА_12 став оглядати авто, збирати уламки. Так як він, ОСОБА_3 не бажав зустрічатися з поліцейськими, з`ясовувати обставини та нести відповідальність, вони з ОСОБА_2 відразу ж пішли до дому, залишивши ОСОБА_12 біля авто.
- ОСОБА_13 надав аналогічні пояснення як і свідок ОСОБА_11 , підтвердив, що на момент ДТП за кермом автомобіля Фольксваген Поло перебував ОСОБА_11 , який почав рух авто в перед і наїхав на бордюр лівою передньою стороною, при цьому ОСОБА_14 сидів на задньому сидінні авто. Після цього, вони з ОСОБА_3 покинули місце та пішли до дому, щоб не розбиратися з поліцейськими. Вони навіть не могли уявити, що ОСОБА_15 будуть притягувати до відповідальності, оскільки нічого не трапилося, лише був пошкоджений його автомобіль.
З метою з`ясування дійсних обставин даної справи, з метою усунення протирічь, суд викликав в судове засідання особу, яка склала дані протоколи поліцейського Болградського РВП ГУНП в Одеській області Саакова Сергія Олеговича на 16.04.2025 року, 22.04.2025 року (а.с.64, 68).
Будучи належним чином повідомленим, поліцейський до суду не прибув, пояснень не надав і не спростував доводи особи, відносно якої складено зазначені протоколи про адміністративні правопорушення.
В такий спосіб, суд був позбавлений можливості встановити істину в даній об`єднаній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Зі змісту ч.1 ст.266 КУпАП слідує, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння.
Тому, враховуючи, що ОСОБА_1 спростовує саме факт керування транспортним засобом та відсутність в матеріалах справи повного відеозапису подій, котрі відбувалися 21.12.2024 року, покази свідків, відсутність інших доказів та показань сторони обвинувачення (поліцейського) та ухилення від підтримання державного обвинувачення, позбавляє суд можливості здійснити перевірку обставин ймовірного порушення з боку особи відносно якої складено протоколи за порушення яких передбачена відповідальність в межах ст. 130 та ст. 124 КУпАП.
Суд зазначає, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
При цьому, Верховний Суд у справі № 38/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням ПДР України працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.
А для підтвердження порушення ПДР України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Крім того, транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.
Отже, з метою перевірки доводів особи, відносно якої складено протоколи ОСОБА_1 щодо встановлення факту керування особи транспортним засобом, та відповідності складених протоколів до вимог Інструкції, апеляційним судом було вжиті усі можливі заходи щодо виклику працівника поліції для усунення наявних суперечностей і перевірки обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Проте останній, до суду не з`явився, що унеможливлює усунути наведені суперечності.
Оцінюючи інші докази, наявні в матеріалах справи, а саме протоколи про адміністративні правопорушення та наявні докази, суд дійшов висновку, що дані докази складені працівником поліції і інших доказів в підтвердження викладених в протоколі обставин щодо керування ОСОБА_1 т.з. до матеріалів справи поліцейським не долучено.
Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, та як наслідок притягнення її до відповідальності за ст. 124 КУпАП оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.
Крім того, заслуговують на увагу доводи захисника про те, що матеріали справи не містять підтвердження, що ОСОБА_1 як водія не відстороняли від керування, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.
Зазначені обставини додатково свідчать про те, що матеріали справи не містять належних об`єктивних доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.
З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що письмові докази, які маються в матеріалах справи, не доводять обставин правопорушення, зазначених в протоколах, оскільки самі по собі протоколи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, відеозапис, не містить факту керування, не можуть бути безумовними доказами вчинення особою правопорушення за обставин, зазначених в протоколі, без об`єктивного підтвердження даних, зазначених у ньому та інших доказах, які маються в матеріалах справи.
Аналізуючи наведені обставини та оцінюючи зазначені в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, його вини у вчиненні тих дій, які зазначені в протоколах.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.
Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
У рішенні у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».
Також Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.
При розгляді цих об`єднаних матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.
Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» в діях ОСОБА_1 не було встановлено наявність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП.
Оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи, суд приходить до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 при зазначених в протоколах обставинах керував т/з, а тому в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП.
А відтак, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП підлягає закриттю, оскільки положеннями ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.221, 247 ч.1 п.1. п.7, 254, 256, 266, 280, 283-289 КУпАП, суд -
Провадження по об`єднаній справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складів адміністративних правопорушень в його діях.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст судового рішення складено і проголошено о 15:00 годині 24.04.2025 року.

Суддя: С.В.Кодінцева