Справа № 463/8469/24 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В. Я.
Провадження № 33/811/466/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його представника адвоката Дегтяренка Олексія Олександровича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Дегтяренка О.О. на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2024 року,

встановив:

постановою Личаківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору у справі.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 29.08.2024 о 19 год. 38 хв. на вул. Тараса Шевченка, 4 у м. Винники керував автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, корушена координація рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рух) відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, що зафіксовано записом нагрудного відеореєстратора, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою представник порушника ОСОБА_1 адвокат Дегтяренко О.О. подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Личаківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що оскаржувану постанову прийнято у відсутність ОСОБА_1 , судові виклики йому не надходили, а копію оскаржуваної постанови він отримав 26 березня 2025 року після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду обставнам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

Наголошує, що ОСОБА_1 свою вину не визнає, порушення мови та координації рухів у нього не було, від огляду не відмовлявся. Суд розглянув справу у його відсутність, тим самим позбавив ОСОБА_1 прав, передбачених ст.268 КУпАП. Стверджує, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу та не здійснював керування. Матеріали справи, на думку апелянта, не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Факт вчинення адміністративного правопорушення не зафіксований працівником патрульної поліції та не підтверджено жодним належним та допустимим доказом. Із протоколу про адміністративне правопорушення від 29 серпня 2024 року вбачається, що посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалося, а тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Посилається на законодавчі акти.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Дегтяренка О.О., які повністю підтримали апеляційну скаргу з мотивів у ній наведених, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи доводиться поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, отже такий строк необхідно поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №119751 від 29 серпня 2024 року; постановою серії ЕНА №2940161 від 29 серпня 2024 року; відеозаписом наявним в матеріалах справи, який підтверджують обставини викладені в протоколі серії ЕПР1 №119751 від 29 серпня 2024 року, зокрема факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Доводи апелянта про те, що справу заслухано без його участі, а його не повідомили належним чином про розгляд, на думку апеляційного суду є безпідставними, оскільки при складанні протоколу було вказано місце і час розгляду вказаної справи, про що зазначено в самому протоколі, який складався в присутності ОСОБА_1 , що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, крім того вказані доводи не можуть визнаватись підставою для скасування постанови, а права, які ОСОБА_1 вважає порушеними, були поновленні шляхом подачі апеляційної скарги.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом апеляційний суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки такі спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом марки марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 . підтверджується і письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.4), які повністю узгоджуються із його поясненнями у розмові з працівниками патрульної поліції, що вбачається із оглянутого апеляційним судом відеозапису.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі є правильними.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Дегтяренка Олексія Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ