ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/9281/24 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/542/25 Семенова Я.Ю.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

захисника - Форостянка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 07.02.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що адміністративного правопорушення він не вчиняв, транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не керував.

Суддя залишив поза увагою ті обставини, що він котив свій електровелосипед, а не керував ним, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що під час оформлення адміністративного матеріалу свідки не залучалися, його права та обов`язки поліцейськими не роз`яснено.

Вважає, що електричний велосипед «UABIKE AURORA 016», не є механічним транспортним засобом та відповідно, для його керування не потрібно мати посвідчення водія відповідної категорії.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 не прибув, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавав, про причини неявки, апеляційний суд не повідомив.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_1 адвоката Форостянка В.М. та виходячи з положень статей 268, 271, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Форостянка В.М., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, апеляційний суд приходить наступного висновку.

Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 14.08.2024 о 12:30 в м. Харкові по вул. Тюринська, 80, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «UABIKE AURORA 016», де був зупинений поліцейськими у зв`язку з порушенням ПДР України. Під час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора «Drager», або в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 106709 від 14.08.2025 за порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, яким суддя надав належну правову оцінку.

Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею, відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять даних про керуванням ним електовелосипедом, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляну на таке.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі, який був предметом дослідження під час апеляційного перегляду справи, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 електовелосипедом, його зупинку поліцейськими та подальше спілкування щодо причин та обставин такого керування.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що поліцейські не роз`яснили його права, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

З дослідженого змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 106709 від 14.08.2025 вбачається, що поліцейським під час складання протоколу, права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП правопорушнику ОСОБА_1 роз`ясненні, про що міститься його підпис у відповідній графі протоколу.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, з огляду на відмову ОСОБА_1 від проходження запропонованого поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про незалучення поліцейськими двох свідків, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 266 КУпАП та положеннями «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» унормовано використання поліцейськими технічних засобів відеозапису при фіксуванні відмови особи, від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, у разі здійснення відеофіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, залучення двох свідків не вимагається.

З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що електровелосипед не відповідає поняттю транспортного засобу, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до практики Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначеного випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 заначено, якщо транспортний засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням засобу, характеристика як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Отже, коли електровелосипед служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «UABIKE AURORA 016», на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, щоб електровелосипед вважався «механічним транспортним засобом» він повинен мати двигун потужністю понад 3 кВт і для керування ним, необхідно мати водійське посвідчення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «UABIKE AURORA 016», потужність якого є 0,450 кВт.

За таких обставин, керування вищевказаним електровелосипедом не потребує наявності у особи яка ним керує, посвідчення водія.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та не містить альтернатив застосування адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, до ОСОБА_1 неможливо застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права, оскільки він керував транспортним засобом, на управління яким не потрібна наявність посвідчення водія.

У зв`язку з наведеним, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційний суд відповідно до пункту 4 частини 8 статті 294 КУпАП скасовує постанову судді, в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

В іншій частині підстав для скасування постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 07.02.2025, за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено.

Керуючись статтями 1, 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2025 року - змінити, скасувавши її в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна