П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/504/25

29 квітня 2025 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Шишко О. А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (селище Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізичної особи - підприємця, громадянина України, за ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

На розгляд до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

З матеріалів справи встановлено, що 26 березня 2025 року ПОГ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Бабінським Д.І. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №253413 щодо ОСОБА_1 в якому зазначено, що він 26.03.2025 року близько 13 год 06 хв в приміщенні магазину на вул.С.Стрільців,3 в селищі Солотвин Івано-Франківського району Івано-Франківської області здійснював реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка, а саме: за даними обліку РРО в магазині реалізовано алкогольні напої із дублюванням марок акцизного податку.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань щодо розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З метою дотримання розумного строку розгляду справи, беручи до уваги, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 156 КУпАП та про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Богородчанському районному суді Івано-Франківської області, на виклики до суду не з`явився, а положення ч.2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи встановлено, що реалізація алкогольних напоїв з однаковими марками акцизного податку була здійснена 08.11.2024 року (а.с.4). Правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 не є триваючим, строки притягнення до адміністративної відповідальності слід рахувати, відповідно, від 08.11.2024 року, тому з дня вчинення правопорушення минуло три місяці.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вищевказана норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З а правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення, а не постанова про закриття провадження.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності, передбачений положеннями п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки на час розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст.247, ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя О. А. Шишко