Справа № 466/2660/25
Провадження № 3/466/1090/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Баєва О.І. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

08.03.2025 о 10:00 год. у м. Львові по вул. Грінченка,- вул. Чигиринська гр. ОСОБА_1 будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди не залишилась на місці, не повідомила про подію підрозділ поліції. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.10.а ПДР України, чим скоїла правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 для розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення до суду повторно не з`явилась з невідомих суду причин, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№273802 та іншими матеріалами адміністративної справи.

Отже порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України є доведеним, її дії кваліфіковані правильно за ст. 122-4 КУпАП, оскільки вона будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди не залишилась на місці, не повідомила про подію підрозділ поліції.

Враховуючи особу правопорушниці та обставини справи, суд вважає, що їй слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн (три тисячі чотириста гривень) в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя О. І. Баєва