Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Рідченко Марії Володимирівни на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 листопада 2024 року об`єднано справи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 № 559/4516/24 (провадження № 3/559/2408/2024), № 559/4524/24 (провадження № 3/559/2418/2024), в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам № 559/4516/24 (провадження № 3/559/2408/2024).

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 березня 2025 року закрито провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із постановою суду, захисник потерпілого ОСОБА_1 адвокат Рідченко М.В. оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Наголошує, що ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насилля відносно ОСОБА_1 . Своєю поведінкою, постійним цькуванням, ображанням, нецензурною лайкою у бік свого колишнього чоловіка, постійно завдає шкоди його психічному здоров`ю. Крім того, ОСОБА_2 проігноровано терміновий заборонний припис від 07.11.2024 року.

Вважає, що матеріали справи містять достатню кількість належних та допустимих доказів, які підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні _______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №559/4516/24 Суддя в суді І інстанції Макеєв С.В.

Провадження № 33/4815/390/25 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Просить скасувати постанову суду та визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Стаття 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно чинних на день складання протоколів серії ВАВ №373115 від 07.11.2024 року, серії ВАД №326224 від 10.11.2024 року положень ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

За змістом чинних на той час положень ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, адміністративним правопорушенням є ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно протоколу серії ВАВ №373115 від 07.11.2024 року, ОСОБА_2 , 07.11.2024 року о 18:00 год., в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство, тобто умисно вчинила дії психологічного характеру, а саме: нецензурно висловлювалася, ображала та зневажливо чіплялася до колишнього чоловіка ОСОБА_1 , внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого, чим повторно протягом року вчинила правопорушення.

Відповідно до протоколу серії ВАД №326224 від 10.11.2024 року, ОСОБА_2 , 10.11.2024 року близько 13:00 год., в АДРЕСА_1 , не виконала вимоги термінового заборонного припису серії АА №4303814 від 07.11.2024 року із зобов`язанням залишити місце проживання(перебування) постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання та заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 ..

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (в редакції ст. 173-2 КУпАП чинної станом на день складання протоколів).

Зі змісту ст. 35 КУпАП слідує, що під повторним вчиненням адміністративного правопорушення слід розуміти повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що:

- постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 серпня 2024 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у справі №559/3026/24, де потерпілою особою була ОСОБА_3 (мати ОСОБА_1 );

- постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 вересня 2024 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у справі №559/3394/24, де потерпілою особою також була ОСОБА_3 ;

- постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11 квітня 2024 року закрито провадження у справі №559/1257/24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, де потерпілою особою зазначався ОСОБА_1 ..

У даній справі, в обґрунтування наявності у діях ОСОБА_2 повторності вчинення правопорушення уповноваженою особою долучено відомості інформаційної підсистеми «Адмінпрактика» щодо притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у справі №559/3394/24, де потерпілою особою була ОСОБА_3 ..

У матеріалах справи відсутні відомості про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з вчиненням протиправних дій відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_1 ..

У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність обов`язкової кваліфікуючої ознаки, як повторність правопорушення, що виключає можливість кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яка була чинною станом на день оформлення адміністративних матеріалів.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а також змінювати фабулу протоколу, зокрема, в частині правової кваліфікації дій особи. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Рідченко Марії Володимирівни залишити без задоволення, а постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 березня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.