КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/1196/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який зареєстрований та мешкає за адресою - АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №140503 від 01 жовтня 2024 року, ОСОБА_2 , 01 жовтня 2024 року у м. Київ, вулиця Павлівська, 12, керував автомобілем Land Rover Range Rover Evoque, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Opel, д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Порушив вимоги пункту 13.1 ПДР України.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Звертає увагу, що із відеозапису моменту ДТП убачається, що 01 жовтня 2024 року з вулиці О.Кониського у м. Києві ліворуч у напрямку вул. Павлівської повертало два автомобілі - автомобіль Range Rover та автомобіль Opel.

Повертати ліворуч першим почав автомобіль Opel, у той час як водій автомобілю Range Rover завчасно до початку маневру не вмикав жодного покажчика повороту ліворуч або праворуч, отже у водія ОСОБА_1 була створена розумна впевненість у тому, що водій Range Rover під керуванням ОСОБА_2 буде рухатись прямо.

Коли водій автомобілю Opel здійснював маневр повороту ліворуч з вул. О.Кониського на вул. Павлівську, водій автомобіля Range Rover несподівано також здійснив маневр повороту ліворуч, у цьому ж напрямку, «підрізавши» автомобіль Opel.

Вказує, що із відеозапису моменту ДТП, наданого ОСОБА_2 , убачається, що обидва автомобілі здійснювали рух у напрямку Павлівського скверу із різною швидкістю.

За кілька секунд ОСОБА_1 відчув сильний удар у задню частину свого автомобіля Opel Astra, та побачив, що автомобіль ОСОБА_2 знаходиться на зустрічній смузі руху, оскільки, не оцінивши дорожню обстановку та швидкість свого автомобіля, перешкоду для руху (швидкість попутного транспортного засобу, що рухається попереду), з метою уникнення зіткнення, замість зменшення швидкості, або ж застосування екстреного гальмування, водій Range Rover ОСОБА_2 почав здійснювати маневр об`їзду попутного транспортного засобу, що рухається попереду, по зустрічній смузі.

Удар автомобіля Range Rover відбувся правою частиною переднього бамперу по лівій частині заднього бамперу автомобіля Opel ОСОБА_1 , що підтверджує факт початку здійснення ним маневру об`їзду попутного транспортного засобу, що рухається попереду.

Вказує, що ОСОБА_2 у письмових поясненнях безпідставно стверджує про те, що ДТП відбулась внаслідок маневру повороту ліворуч автомобіля Opel на перехресті вул. О.Кониського з вулиці Павлівською, оскільки ДТП відбулась не на перехресті, а в подальшому, коли обидва автомобілі завершили маневри повороту і почали рух по своїй смузі руху по вулиці Павлівська у попутному напрямку.

Уважає, що ДТП сталась внаслідок порушення ОСОБА_2 пунктів 2.3 (б), 10.9, 12.3 ПДР України.

Мотивуючи наведеним, просить суд постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року скасувати, встановити у діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, або притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП якщо строк, передбачений статтею 38 КУпАП, не закінчився.

07 лютого 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли заперечення ОСОБА_2 проти апеляційної скарги.

Зазначає, що ОСОБА_2 рухався на транспортному засобі Range Rover у крайній лівій смузі, маючи намір здійснити поворот ліворуч. Позаду рухався автомобіль Opel, водій якого несподівано почав подавати звуковий сигнал, намагаючись таким чином прискорити рух автомобіля під керуванням ОСОБА_2 . Після увімкнення на світлофорі дозволяючого сигналу, водій ОСОБА_2 почав поворот ліворуч, однак автомобіль Opel, під керуванням ОСОБА_1 , який мав аналогічну траєкторію руху, розпочав обгін по зустрічній смузі на повороті. Завершивши маневр, водій ОСОБА_1 різко зупинився попереду автомобіля Range Rover під керуванням ОСОБА_2 , чим спровокував зіткнення.

Посилається на суперечливі пояснення ОСОБА_1 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та різкого гальмування перед автомобілем Range Rover, спочатку вказавши, що різкого гальмування не застосував, а потім послався на те, що точно не пам`ятає.

Звертає увагу, що водій ОСОБА_1 , повертаючи ліворуч, здійснив обгін по зустрічній смузі, та через декілька метрів різко зупинився, не маючи для такого маневру відповідних підстав.

Окрім цього, зазначає про суперечливі пояснення ОСОБА_1 щодо розміщення транспортних засобів, оскільки у пункті 11 апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про те, що автомобіль ОСОБА_2 був попереду. Разом з цим, у пункті 12 апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що будучи позаду автомобіля ОСОБА_2 , на перехресті, знаючи, що обидва автомобілі будуть повертати ліворуч, у нього була створена розумна впевненість у тому, що водій ОСОБА_2 буде рухатись винятково прямо.

Посилається на те, що будучи позаду автомобіля ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не мав права першим повертати ліворуч, здійснюючи обгін автомобіля ОСОБА_2 по зустрічній смузі на перехресті.

Вказує, що коли автомобіль ОСОБА_1 здійснив екстрене гальмування без видимих на це причин, ОСОБА_2 намагався уникнути ДТП, застосувавши екстрене гальмування та вивернувши колесо свого авто ліворуч.

Зазначає, що ОСОБА_2 до суду першої інстанції подано відеозапис та фото із місця ДТП, що підтверджують відсутність події правопорушення ОСОБА_2 , а тому є належним доказом.

Вказує, що характер пошкоджень транспортних засобів свідчить про те, що ОСОБА_2 намагався уникнути зіткнення. Наведене свідчить про те, що водій транспортного засобу Opel Astra в порушення пункту 12.9 "г" ПДР України, знаходячись в безпосередній близькості перед автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , діючи провокативно та зухвало, попередньо порушуючи ПДР, умисно, безпідставно застосував різке гальмування, створивши аварійну ситуацію. Такі дії ОСОБА_1 перебувають в причинному зв`язку із настанням ДТП.

Стверджує, що ДТП трапилась саме внаслідок недозволеного маневру іншого водія, який виключає в діях ОСОБА_2 порушення правил дорожнього руху, оскільки аварійна ситуація була викликана не діями ОСОБА_2 , а діями ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів посилається на постанови Київського апеляційного суду у аналогічних справах №759/20846/23, №758/5902/24, №379/1535/23.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року залишити без змін.

07 лютого 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про направлення матеріалів справи на доопрацювання.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що місцевим судом установлено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.9 "г" ПДР України.

Вказує, що до суду першої інстанції ОСОБА_2 заявив клопотання про направлення матеріалів справи на доопрацювання, яке так і не було розглянуто.

Звертає увагу, що відповідно до матеріалів справи: письмових пояснень учасника ДТП - ОСОБА_2 від 21 жовтня 2024 року, відео з місця ДТП, фотографій з місця ДТП, ОСОБА_2 за обставинами ДТП, які викладені в протоколі, має бути потерпілим у справі, проте всупереч частині 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відповідних даних.

Уважає, що під час оформлення матеріалів ДТП працівники патрульної поліції не оцінили зібрані докази, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, не склали законний та обґрунтований протокол відносно ОСОБА_2 .

Поліцейськими не було задокументовано та доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_2 положень ПДР України.

При розгляді цієї справи судом першої інстанції не в повному обсязі установлено фактичні обставини справи та залишено поза увагою недоліки, допущені при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення.

З посиланням на статтю 294 КУпАП, просить суд матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції - для доопрацювання.

В судовому засіданні 24 березня 2025 року ОСОБА_1 пояснив, що в 01 жовтня 2024 року рухався в центрі міста. Вказав, що рухався по вулиці О.Кониського та мав намір здійснити поворот ліворуч на вулицю Павлівську. На перехресті попереду транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , стояв транспортний засіб Range Rover, у якого не було увімкнуто жодного сигналу покажчика повороту. ОСОБА_1 почав поворот ліворуч, в цей час автомобіль Range Rover під керуванням ОСОБА_2 зробив маневр ліворуч без жодного покажчика повороту. Після здійснення повороту ліворуч обома транспортними засобами транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 рухався попереду, автомобіль Range Rover позаду транспортного засобу Opel під керуванням ОСОБА_1 . Під час руху відчув удар у задню частину автомобілю. Зазначив, що перед зіткненням ОСОБА_1 пригальмовував, оскільки попереду нього були два виїзди із прибудинкових територій, тому у ОСОБА_1 були певні обставини для застосування гальмування.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Серт О.В. в режимі відеоконференції доводи апеляційної скарги підтримав. Зазначив, що обставини, що мали місце на перехресті, не мають правового значення у цій справі, оскільки після виконання маневру повороту ліворуч обидва транспортні засоби рухали в одній смузі руху один за одним. При цьому, після здійснення повороту, транспортний засіб Range Rover під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду транспортного засобу Opel під керуванням ОСОБА_1 , почав стрімко набирати швидкість руху. Зазначив, що у зв`язку із тим, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 стрімко набирав швидкість, останній не зміг вчасно зреагувати на зміну дорожньої обстановки та вжити відповідних заходів для уникнення дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що рухався по вулиці О.Кониського, під`їжджаючи до перетину вул. О.Кониського та вул. Павлівської зупинився на світлофорі. Транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 стояв позаду транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 . Під час повороту ліворуч безпосередньо на повороті ОСОБА_1 обігнав транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 . Після виконання повороту ліворуч ОСОБА_1 , не маючи жодних підстав, застосував екстрене гальмування. ОСОБА_2 зазначив, що здійснив гальмування, проте уникнути зіткнення транспортних засобів не вдалось. Вказав, що швидкість руху транспортних засобів була однакова. Послався, що порушення правил дорожнього руху саме ОСОБА_1 стало наслідком дорожньо-транспортної пригоди, зокрема обгін на перехресті, перетин суцільної лінії та безпідставне екстрене гальмування.

Адвокат Поліщук Р.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , підтримав пояснення ОСОБА_2 .. Послався на відеозапис, що міститься у матеріалах справи, вказуючи, що із такого убачається, що ОСОБА_1 під час повороту ліворуч вчинено ряд порушень правил дорожнього руху. Після виконання повороту, ОСОБА_1 без причин здійснив екстрене гальмування. Звертає увагу, що під час розгляду справи у суді першої інстанції та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 надає суперечливі пояснення. Посилається на порушення саме ОСОБА_1 ПДР України. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану постанову суд першої інстанції залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Статтею 1 КУпАП визначено:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП визначено:

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 23 КУпАП визначено:

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,- свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Умовою для настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відповідно до даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ЕПР1 №140503 від 01 жовтня 2024 року, ОСОБА_2 , 01 жовтня 2024 року у м. Київ, вулиця Павлівська, 12, керував автомобілем Land Rover Range Rover Evoque, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Opel, д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Порушив вимоги пункту 13.1 ПДР України (а.с. 1-2).

До протоколу про вчинення адміністративного правопорушення додано схему місця ДТП. Вказана схема відображає розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди та зафіксовані пошкодження (а.с. 4).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 1 жовтня 2024 року, наданих після дорожньо-транспортної пригоди, убачається, що останній рухався по вулиці О.Кониського, зупинився на світлофорі на перетині вулиць О.Кониського та вул. Павлівська. Позаду під`їхав водій на авто Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 , і почав сигналити. Після того, як увімкнулось зелене світло ОСОБА_2 почав рух ліворуч на вулицю Павлівська. У цей час водій автомобіля Opel Astra обігнав ОСОБА_2 по зустрічній смузі (на перехресті). На перехресті транспортні засоби зупинились, ОСОБА_1 відкрив вікно, почав нецензурно висловлюватись. Потім водій транспортного засобу Opel Astra почав набирати швидкість і різко загальмував (хоча будь-якої підстави чи потреби не було). ОСОБА_2 зазначив, що не встиг зорієнтуватись і здійснити гальмування, проте відбулось зіткнення (а.с. 5).

ОСОБА_3 у письмових поясненнях від 01 жовтня 2024 року показав, що рухався по вулиці Павлівській із сторони вул. О.Кониського в бік вулиці Гоголівської. На перехресті вулиць О.Кониського та Павлівській між ОСОБА_1 та водієм іншого автомобіля виникла словесна перепалка з приводу того, що ОСОБА_1 подав сигнал водієві на зелене світло світлофору. Той у свою чергу почав рух назад, аби «прижати» ОСОБА_1 . Покажчики поворотів у водія були вимкнені. Після того, як водії обох транспортних засобів перечекали червоне світло світлофору, ОСОБА_1 почав рух ліворуч на вулицю Павлівську. Водій автомобіля Range Rover, д.н.з. НОМЕР_3 , почав перешкоджати рух ОСОБА_3 , не вмикаючи покажчики повороту. У водіїв знову відбулась словесна перепалка. Після цього ОСОБА_3 почав рухатись прямо по вулиці Павлівській. Водій транспортного засобу Range Rover на шаленій швидкості почав обганяти автомобіль ОСОБА_3 , внаслідок чого ОСОБА_3 почав пригальмовувати, після чого почув удар в задній бампер (а.с. 6).

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять відеофайл, на якому зафіксовано момент дорожньо-транспортної пригоди.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає про таке.

Із змісту протоколу убачається, що такий складено за порушення пункту 13.1 Правил дорожнього руху, згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно пункту 1.10 ПДР України безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Згідно пункту 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоджу для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (пункт 1.5 ПДР України).

Із матеріалів справи установлено, що транспортні засоби рухали в одному і тому ж напрямку. Перед поворотом ліворуч на вулицю Павлівську ОСОБА_1 на перехресті виконав обгін по внутрішній траєкторії, тим самим випередивши під час маневру повороту транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 . Під час висвітлених подій обидва транспортні засоби зупинились серед перехрестя на декілька секунд.

В подальшому, продовживши рух та рухаючись попереду транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування, після чого сталось зіткнення.

Із установлених обставин у справі та досліджених доказів, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Зокрема, із досліджених матеріалів справи убачається, що водій транспортного засобу Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 , застосував різке гальмування, в результаті чого позбавив ОСОБА_2 можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

Суд зазначає, що пояснення ОСОБА_1 суперечать перебігу подій, зафіксованих на відеозаписі моменту дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема ОСОБА_1 у письмових поясненнях вказав, що у зв`язку із наміром ОСОБА_2 обігнати транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , останній почав пригальмовувати. Разом з цим, із долученого відеофайлу убачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 застосував саме екстрене гальмування, підстав для такого гальмування ОСОБА_1 не наведено.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що у водія автомобіля Opel ОСОБА_1 були відсутні підстави після виконання обгону автомобіля Range Rover, д.н.з. НОМЕР_3 , застосовувати екстрене гальмування.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), отже суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Оскільки переконливих доказів порушення ОСОБА_2 пункту 13.1 Правил дорожнього руху матеріали справи не містять, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі.

Заява ОСОБА_2 щодо направлення матеріалів адміністративної справи на дооформлення з метою установлення в діях водія ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху задоволенню не підлягає, оскільки Кодексом України про адміністративні правопорушення вчинення такої процесуальної дії не передбачено.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в тій частині, що ДТП сталась внаслідок порушення ОСОБА_2 пунктів 2.3 (б), 10.9, 12.3 ПДР України, апеляційним судом відхиляються, оскільки відносно ОСОБА_2 складено протокол про порушення пункту 13.1 ПДР, в межах якого здійснено розгляд справи.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року про закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП апеляційний суд не убачає.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук