Сахновщинський районний суд Харківської області
Справа №: 634/181/25
Провадження № 3/634/121/25
Категорія 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2025 року

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., при секретарі Литвиненко Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Сахновщина Харківської області матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-,

встановив:

До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 253241 від 21.02.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 21.02.2025 року о 18.50 год. на автодорозі с. Лебедівка-с. Краснопавлівка Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання 12.03.2025 року о 08.год. 50 хв. правопорушник не з`явився, від його представника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із наданням часу для ознайомлення із матеріалами справи.

У подальшому 26.03.2025 року, 31.03.2025 року, 17.04.2025 року правопорушник у судові засідання не з`явився, кожного разу представником правопорушника були надані заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою правопорушника.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки правопорушник у судові засідання не з`являється протягом тривалого часу, а саме чотири рази (12.03.2025 року, 26.03.2025 року, 31.03.2025 року, 17.04.2025 року), обгрунтовуючи свою неявку на надання часу для ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку із лікуванням, вважаю, що правопорушник зловживає своїми правами, затягуючи розгляд справи у розумні строки, маючи при цьому представника, а тому, дотримуючись пріоритету публічного інтересу над приватним, вважаю за можливе проводити розгляд справи за відсутності правопорушника у присутності його представника та за наявними у матеріалах справи доказами.

Представник правопорушника у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що:

-відмова правопорушника від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я це обраний правопорушником спосіб захисту від неправомірних дій працівника поліції;

-уповноваженою особою не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, а вказані працівником поліції ознаки є недостатніми для вимоги проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

-зміст направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.02.2025 року, а також акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки уповноваженою особою не зазначено ознаки сп`яніння, виявлені у правопорушника, при цьому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, а тому не міг бути доставлений у заклад охорони здоров`я, як вказано у направленні;

-уповноваженою особою не було зазначено, за допопомогою якого технічного приладу буде проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Суд, заслухавши представника правопорушника, дослідивши матеріали справи, надані докази, дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 21.02.2025 року о 18.50 год. на автодорозі с. Лебедівка-с. Краснопавлівка Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідала заданій обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення правопорушник відмовився. Матеріали справи не містять заперечень чи зауважень правопорушника з приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Із оглянутого відеозапису, відзнятого на боді комеру поліцейського, вбачається, що уповноваженою особою було додержано процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під час огляду у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу було керування ОСОБА_1 транспортним засобом з технічною несправністю. Водій був попереджений про відеофіксацію, йому були роз`яснено його права. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення поведінка правопорушника не відповідала заданій обстановці, оскільки останній поводив себе зухвало, неодноразово зачинявся у салоні транспортного засобу протягом тривалого часу, затягуючи тим самим процедуру проведення освідування. На законні вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, оскільки в уповноваженої особи виникли сумніви щодо перебування правопорушника у стані алкогольного сп`яніння, відмовився, внаслідок чого відносно правопорушника було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Правопорушнику інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів.

Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд, з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі №11-21сап21 (реєстраційний номер рішення101473367)).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Законодавець, саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, на працівника поліції покладено обов`язки здійснювати заходи щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, а відповідно в разі наявності підозри в тому, що водій знаходиться в нетверезому стані, працівник поліції зобов`язаний провести заходи щодо встановлення такого факту або його спростування.

На водія покладені обов`язки таку вимогу представника влади виконати.

Відмова або ухилення водієм від обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР України, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Пунктом 3 розділу І цієї Інструкції передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Системно проаналізувавши положення КУпАП та Інструкції приходжу до висновку, що працівниками поліції додержано процедуру складання адміністративного матеріалу у відповідності до чинного законодавства.

Вина правопорушника у скоєнні відповідного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, а саме змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 253241 від 21.02.2025 року, довідкою ВП № 1 Берестинського РВП ГУ НП у Харківській області щодо наявності права керування у правопорушника, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4123193 від 21.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, відеозаписом з бодікамери.

Твердження сторони захисту про те, що фактично правопорушник не мав ознак алкогольного сп`яніння, а, відтак, ці ознаки не могли бути встановлені співробітниками поліції, що на думку захисника свідчить про безпідставність висунутої вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі ознаки вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дані відеозаписів також відображають наявність у ОСОБА_1 зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, оскільки водій поводив себе зухвало, неодноразово зачинявся у салоні транспортного засобу протягом тривалого часу, затягуюв тим самим процедуру проведення освідування, що свідчить про те, що його поведінка не відповідала заданій обстановці, про що уповноваженою особою було також зазначено.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі, стороною захисту не надано.

При цьому, особиста суб`єктивна оцінка водієм свого стану не звільняє його ні від обов`язку виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, передбачену п. 2.5 ПДР України, ні від адміністративної відповідальності за невиконання такої вимоги.

Незаконність дій поліцейських не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

При цьому, не відповідність змісту направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.02.2025 року, а також акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів фактичним обставинам справи, у частині зазначення ознак алкогольного сп`яніння та щодо факту доставлення правопорушника до медичного закладу, не впливає на наявність факту відмови правопорушника від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння та не може бути підставою для закриття провадження у справі.

Сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, а отже, версія обвинувачення, підкріплена наявною у матеріалах справи доказовою базою, знайшла своє підтвердження.

Всі інші доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення правопорушником від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в п.58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії", заява N 303-A, п. 29).

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшую та обтяжують відповідальність, а тому до особи, що вчинила правопорушення слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.33, ч. 1 ст.130, ст. ст.248,251,252,268,280,283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена через Сахновщинський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 10 денний строк, після її винесення, апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено та проголошено 23.04.2025 року.

Суддя: