ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/114/25 Справа № 711/9524/24 Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у І інстанції Олійник В. М. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу представника Пилипенка Р.Б. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2024 року

ВСТАНОВИВ

Постановою, що оскаржується, провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 124 КУпАП України закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 189603, 05 грудня 2024 року о 22.30 год. в м. Черкаси по вул. Г.Дніпра, 42, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Honda Couper д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху праворуч на стоянку, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку праворуч, після чого відбулося зіткнення. Затим некероване авто Honda Couper д.н.з. НОМЕР_1 здійснило наїзд на припарковане авто Volksvagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_3 . У результаті дорожньо-транспортній пригоді (далі - ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову постанову про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилається на те, що через неналежне повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, він не був присутнім у судовому засіданні. Про існування даної постанови ОСОБА_1 дізнався з телефонної розмови з ОСОБА_2 . Після чого ОСОБА_1 було заключено договір на правову допомогу з захисником ОСОБА_4 , котрим після ознайомлення з матеріалами справи було підготовлено та подано апеляційну скаргу.

Вважає вищевказану постанову незаконною, прийнятою з порушенням норм ст. 129 Конституції України та ст.ст. 7, 247, 251, 268, 269 КУпАП.

Зазначає, що не дивлячись на те, що в матеріалах справи є всі відомості щодо водія ОСОБА_1 , його не було викликано до залу судового засідання для з`ясування його позиції, чим позбавлено його можливості реалізувати передбачені законом процесуальні права потерпілого.

Посилається на практику ЄСПЛ, а саме, рішення у справах «Надточій проти України» віл 15 травня 2008 року, «Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року, «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року.

Також вказує, що в мотивувальній частині оскаржуваної постанови суд першої інстанції не навів реальної швидкості руху автомобіля «Chevrolet Aveo», пояснень учасників ДТП щодо дотримання водієм ОСОБА_1 допустимої швидкості руху транспортного засобу.

Вважає, що судом першої інстанції порушено приписи ст. 245 КУпАП щодо повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи.

Зауважує, що на наявному відеозапису з місця ДТП по вул. Героїв Дніпра, 42 у м. Черкаси одержаного представником потерпілого на адвокатський запит від охорони магазину АТБ-Маркет, чітко вбачається порушення водієм Honda Couper ОСОБА_2 ПДР, які виявилися в тому, що водій спочатку увімкнув лівий поворот, для можливого паркування зліва, а згодом, раптово із внутрішньої смуги руху почав розвертатися у правий попутній ряд, по якому рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого відбулося зіткнення обох транспортних засобів.

Вказує, що суд першої інстанції, вивчаючи відеозапис із місця ДТП, не дослідив належним чином схему ДТП, з якої чітко вбачається, що права сторона автодороги по вул. Г.Дніпра, 42 в м. Черкаси має дві смуги руху, по якій можуть рухатися одночасно два автомобілі в одному попутному напрямку. Отже для того, щоб потрапити на стоянку праворуч, водію ОСОБА_2 із його внутрішньої правої смуги руху потрібно було безпечно переїхати у праву крайню смугу руху, після чого вже припарковати легковий автомобіль на суміжній стоянці, а не підрізати при повороті автомобіля Honda Couper праворуч інший транспортний засіб, який фактично рухався у попутному напрямку на незначній відстані.

Вважає, що суд першої інстанції також не врахував пояснення водія ОСОБА_2 , які були надані їм особисто 05 грудня 2024 року на місці пригоди, з яких слідувало, що при повороті праворуч він з необережності здійснив зіткнення із автомобілем ОСОБА_1 , оскільки останній перебував у сліпій зоні. Водночас той не вказував про високу швидкість автомобіля ОСОБА_1 чи недотримання останнім Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) при русі автомобіля «Chevrolet Aveo» у попутному правому ряду.

На думку захисника, дії ОСОБА_2 працівниками поліції в протоколі від 05 грудня 2024 року були правильно кваліфіковані, як порушення п. 10.1 ПДР.

ОСОБА_2 при підписанні даного протоколу не вніс жодних зауважень до його змісту, тим самим визнавши свою вину.

Вважає, що в матеріалах справи немає жодного доказу, яким би обґрунтовувалась конкретна вина ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

При апеляційному розгляді справи були заслухані:

- представник Пилипенко Р.Б. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, пославшись на її доводи.

- ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність постанови судді;

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано.

У відповідності до диспозиції ст. 124 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Уповноваженою особою патрульної поліції було встановлено, що 05 грудня 2024 року о 22 год. 30 хв. в м. Черкаси по вул. Г.Дніпра, 42, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Honda Couper д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме праворуч на стоянку, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку праворуч, після чого відбулося зіткнення, та потім, некероване авто Honda Couper д.н.з. НОМЕР_1 здійснило наїзд на припарковане авто Volksvagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_3 , При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.3.б, п.10.1 ПДР.

Ці обставини знайшли своє відображення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 «№ 189603 від 28 квітня 2024 року.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Суддя районного суду встановив, що наслідки у виді ДТП не перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із діями водія ОСОБА_2 , оскільки в ході огляду відеозапису було встановлено, що автомобіль Honda Couper д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 рухається по вул. Г.Дніпра в м.Черкаси. Перед парковкою завчасно на автомобілі Honda Couper д.н.з. НОМЕР_1 видно увімкнення світлового покажчика правого повороту, що свідчить про намір останнього повернути на парковку. В подальшому вказаний автомобіль зменшує швидкість та починає виконувати маневр правого повороту заїзду на парковку. В цей час, автомобіль Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 , який рухається позаду, на великій швидкості, не застосовуючи гальмування здійснює зіткнення з автомобілем Honda Couper. Від удару автомобіль Honda Couper відкидає в припаркований Volksvagen Tiguan.

Апеляційний суд не погоджується з такою оцінкою доказів, яка не відповідає положенням ст. 252 КУпАП, адже не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наведений умовивід суду першої інстанції суперечить висновку судової автомеханічної експертизи, в якому зазначено, що у дорожньо-транспортній ситуації, що склалася на момент ДТП, водій автомобіля Honda Couper д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , перед виконанням маневру правого повороту повинен був зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині та переконатися, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкод іншим учасникам руху, тобто повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 10.1, 10.4 ПДР.

Цієї експертизою визначено, що у дорожньо-транспортній ситуації, що склалася на момент ДТП, водій автомобіля Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 повинен був у момент виникнення небезпеки для його руху негайно зменшити швидкість керованого транспортного засобу, аж до його зупинки (з технічної точки зору - застосувати екстрене гальмування), тобто повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12 ПДР.

Отже експерт встановив, що в діях водія автомобіля Honda Couper д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.4ПДР, для виконання яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих матеріалів, не мав. Ці невідповідності з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди і для виконання яких він перешкод технічного характеру, згідно з наданими матеріалами, не мав.

Водночас експерт визначив, що в діях водія автомобіля Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР, які б знаходилися у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, не вбачається.

Висновки зазначеної експертизи містять докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені перед ним. Ці експертні дослідження проведені кваліфікованим та досвідченим експертом, на підставі наданих їм матеріалів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено підстав, вважати вказаний висновок експерта необґрунтованими чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в їх правильності.

Разом з тим, висновки суду першої інстанції про велику швидкість руху автомобіля Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 не підтверджуються фактичними даними наявних доказів. Водночас суд не конкретизував, що має на увазі під терміном рух на великій швидкості та як це вливає на розгляд справи щодо ОСОБА_2 . Також суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про не застосування гальмування водієм ОСОБА_1 , адже з його пояснень випливає, що він перед гальмуванням натиснув гальма, що також відображено в описовій частині висновку експерта.

Суд першої інстанції в порушення положення ст. 280 КУпАП вдався до оцінки дій потерпілого ОСОБА_1 , який в судове засідання на виконання вимог ст. 269, 277-2 КУпАП не викликався, та щодо якого протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 цього Кодексу не складався.

З урахуванням викладеного, за наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постанова суді районного суду про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є незаконно та підлягає скасуванню.

Водночас законодавство про адміністративні правопорушення не передбачає винесення постанови про визнання особи винуватою у вчинені адміністративного правопорушення (ч. 1 ст. 284 КУпАП).

Через сплив тримісячного строку з моменту вчинення адміністративного правопорушення (05 грудня 2024 рік) на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, що передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зі змісту ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив встановленого законом строку.

Цебто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, з-поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Отже у даній справі щодо ОСОБА_2 перед прийняттям рішення про її закриття за закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, апеляційний суд надав оцінку фактичним обставинам справи та зробив висновок про наявність в діянні особи адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити представнику ОСОБА_4 строк апеляційного оскарження постанови судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2024 року .

Апеляційну скаргу представника Пилипенка Р.Б. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2024 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ч. 3 ст. 38 цього Кодексу.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Люклянчук