Справа № 711/792/25
Номер провадження 3/711/352/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Сухомудренка Б. В., адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ЕПР1 № 226596 від 21.01.2025), про притягнення,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 21 січня 2025 року, близько 13:45 години, у м. Черкаси по бульвару Шевченка, 239,керуючи транспортним засобом «KIA K5», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка, стоянка заборонена», будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинене повторно протягом року відповідно до постанови серії ЕНА № 3464969 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, чим порушив п.2.1.а ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні 05.02.2025 ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, однак із потенційним стягненням у виді позбавлення права керування транспортним засобом не погодився, тому клопотав про оголошення перерви для залучення захисника з метою представництва його інтересів у справі.

У подальшому залученим захисником ОСОБА_1 . Сухомудренком Б. В. 20.02.2025 до суду подане клопотання про виклик в судове засідання поліцейських Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які складали адміністративні матеріали, для з`ясування факту виявлення ними керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

У судовому засіданні 04.03.2025 поліцейський УПП в Черкаській області Козинка Сергій Борисович повідомив, що 21.01.2025 вони із колегою ОСОБА_3 , патрулюючи, помітили в центрі міста автомобіль, припаркований у зоні дії знаку 3.34. Підійшовши до транспортного засобу, побачили, що за кермом сидить чоловік, як в подальшому було встановлено, ОСОБА_1 , який підтвердив факт керування автомобілем, повідомив, що під`їхав на декілька хвилин, намагався поїхати з місця зупинки та запевняв, що зараз від`їде і більше ПДР не порушуватиме. Під час перевірки особи водія було виявлено чинну щодо нього заборону на керування транспортними засобами. У подальшому щодо ОСОБА_1 було винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП за зупинку в забороненому місці, а також адміністративний протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У відповідь на питання захисника Козинка С. Б. пояснив, що безпосередньо моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не бачив, проте зазначив, що виявив порушення ПДР під час його вчинення, коли автомобіль стояв в зоні дії знаку 3.34. ОСОБА_2 додав, що в певний момент ОСОБА_1 у присутності поліцейських проїхав кілька метрів уперед, даючи дорогу іншій припаркованій поряд машині, якій перекрив виїзд, що упевнило поліцейських у тому, що саме він попередньо керував автомобілем і здійснив зупинку. Крім того, наголосив, що поняття керування транспортним засобом включає в себе зупинку, оскільки водій здійснює і контролює рух автомобіля, який завершує маневром зупинки. Для того, щоб здійснити зупинку автомобіля, водій має попередньо ним керувати. За словами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом не заперечував, працівникам поліції повідомив, що сам приїхав за кермом, керував автомобілем, здійснив зупинку і може поїхати далі, якщо вони його відпустять. ОСОБА_2 не відомо чи правильно налаштовано відображення часу події на службових відеореєстраторах, оскільки поліцейські не втручаються в їхню роботу, а при складанні матеріалів про адміністративні правопорушення вони орієнтувалися на час по годинниках на власних телефонах. Вважав, що суть правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, полягає у тому, що особа керує транспортним засобом, будучи позбавленою такого права, про що він повідомив водію і за цим фактом склав на нього протокол. Щодо роз`яснення ОСОБА_1 права на відмову від самовикриття, ОСОБА_2 зазначив, що на початку спілкування з особою поліція тільки з`ясовує інформацію про неї, а вже згодом, установивши порушення ПДР і особу водія, роз`яснює йому права при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення.

Відповідаючи на запитання суду, ОСОБА_2 розповів, що на момент, коли вони з напарником підійшли до автомобіля порушника, ОСОБА_1 сидів на місці водія, крім нього інших осіб в салоні не було, тільки через 10-15 хвилин після початку спілкування із ОСОБА_1 до автомобіля підійшов якийсь його знайомий, якому поліцейський повідомив, що ОСОБА_1 більше не зможе керувати транспортним засобом, у зв`язку з чим цьому знайомому варто пошукати інший спосіб доїхати в потрібне місце. ОСОБА_1 у розмові із поліцейськими неодноразово запитував чи можна не складати щодо нього протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Інформацію про існуючу заборону на керування транспортними засобами щодо ОСОБА_1 . ОСОБА_2 отримав в режимі онлайн зі службового планшету з Інформаційного порталу НПУ. При цьому, водій демонстрував обізнаність з існуючою забороною щодо нього, яка виникла через позбавлення його права керування рішенням суду у справі за ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 24.03.2025 захисником ОСОБА_4 подане клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивоване відсутністю у матеріалах справи будь-яких доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, недоведенням факту перебування його у статусі водія і здійснення ним зупинки, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності. На думку захисту, документи, якими сторона обвинувачення обґрунтовує наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , зібрані з порушенням належної правової процедури, що є підставою для неприйняття доказів судом в силу вимог ст. 62 Конституції України, оскільки йому не було роз`яснено змісту звинувачення. Захисник наголосив на відмінності змісту висунутого звинувачення на місці складення протоколу і звинувачення, викладеного у протоколі фактично, адже ОСОБА_1 поліцейський повідомив про складання відносно нього протоколу за фактом керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права, повторно протягом року. Одночасно з цим, протокол щодо ОСОБА_1 складений за керування транспортним засобом, здійснення зупинки в зоні дії знаку 3.34, будучи позбавленим права керування, чим порушено п. 2.1. ПДР, тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Також захисник звернув увагу на складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 21.01.2025 о 13:51 годині, тоді як відповідно до змісту об`єктивної сторони правопорушення ОСОБА_1 вчинив дії, що інкриміновані йому о 13:45 годині. При цьому за змістом відеозаписів з камер № 472905 та №472919, о 13:45 годині ОСОБА_1 керування транспортним засобом не здійснював, адже це була вже 11 хвилина 46 секунд його спілкування з працівниками поліції.

08.04.2025 у судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3 пояснив, що патрулюючи у м. Черкаси, по бульвару Шевченка, він разом із ОСОБА_2 помітили транспортний засіб «KIA K5» оранжевого кольору, що стояв у зоні дії знаку 3.34. За кермом сидів ОСОБА_1 , який у розмові неодноразово підтвердив, що він особисто керував автомобілем і припаркував його на короткий проміжок часу. Також нагрудними камерами обох присутніх поліцейських було зафіксовано як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 проїхав пару метрів уперед, щоб звільнити місце для виїзду іншого автомобіля. Фіксуючи подію в автоматичному режимі, боді-камери зазвичай відображають правильний час. Поліцейські увімкнули нагрудні реєстратори відразу по виходу зі службового автомобіля. Водій у салоні перебував сам, інших осіб поряд з ним не було. Щодо водія була винесена постанова за ч. 1 ст. 122 КУпАП, при цьому водій повідомив, що керував транспортним засобом. Перевіркою відомостей про особу водія встановлено, що раніше щодо нього була винесена постанова за ч. 4 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим на нього склали протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП за повторне вчинення подібного порушення.

Відповідаючи захиснику ОСОБА_4 на запитання як можна пояснити ту обставину, що відеозапис із службових відеореєстраторів розпочинається з моменту, коли ОСОБА_1 сідає до зупиненого автомобіля, а не керує ним, ОСОБА_3 зазначив, що вони виявили водія за кермом машини коли фактично зупинка ним уже була здійснена, а інших осіб, яких можна було б сприйняти за водія, в салоні автомобіля не було.

На запитання суду ОСОБА_3 висловив упевненість в тому, що не керуючи автомобілем, не рухаючись на ньому фактично, неможливо порушити ПДР, хіба що у випадку, коли особа візьме на себе відповідальність іншої особи за вчинене. При спілкуванні з поліцією ОСОБА_1 від надання пояснень не відмовлявся. Згодом до місця події підійшов знайомий ОСОБА_1 , який після оформлення усіх матеріалів зрештою сів за кермо, а ОСОБА_1 поїхав з ним як пасажир.

Після наданих поліцейськими пояснень, ОСОБА_1 у засіданні 08.04.2025 заперечив факт керування транспортним засобом. Зазначив, що приїхав до відділення «Приватбанку» по бульвару Шевченка разом із колегою, який безпосередньо керував автомобілем, відійшов у власних справах, а потім повернувся до місця зупинки, що можна побачити на відеозаписі. Сам ОСОБА_1 пішов до відділення банку, однак забув у машині телефон і банківську картку, тому повернувся до автомобіля, і в той час до нього підійшли працівники поліції. Автомобіль належить його сестрі. Перебування за кермом на водійському сидінні пояснив тим, що техпаспорт на машину знаходився під відкидним козирком над місцем водія. Ключі від автомобіля взяв у колеги, щоб потрапити в салон і забрати речі. Не повідомив поліції, що автомобілем керував колега, а не він особисто, тому що розгубився і не хотів підставляти колегу, щоб на того не склали протокол, оскільки машина не його. Визнав, що постанова за ч. 4 ст. 126 КУпАП на нього була складена за фактом керування тим самим транспортним засобом, що й цього разу - «KIA K5», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , однак наголосив, що після того випадку користувався машиною тільки як пасажир, а за кермом перебувала або його сестра, або колега. Винесену щодо нього постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП за зупинку в забороненому місці ОСОБА_1 не оскаржував, штраф із нього примусово стягнули органи ДВС через кілька днів. Клопотання захисника про закриття провадження у справі підтримав.

Узагальнюючи пояснення ОСОБА_1 та надану працівниками поліції інформацію, захисник Сухомудренко Б. В. у засіданні 08.04.2025 зазначив, що факт визнання особою вини не нівелює обов`язок уповноважених осіб збирання доказів і доведення вини. Обвинувачення ґрунтується на припущеннях про керування ОСОБА_1 автомобілем. Перед початком спілкування з приводу начебто здійснення ним зупинки, поліцейськими не були роз`яснені йому передбачені законом права. Зазначаючи в протоколі, що водій, керуючи автомобілем, здійснив зупинку, поліцейські допустили дефект об`єктивної сторони правопорушення, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки відносно ОСОБА_1 складено обвинувачення за іншим фактом. Поліцією не зібрано достатньо доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем і здійснив зупинку. Водій не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Оскільки у протоколі зазначено, що до нього додається тільки рапорт поліцейського, захисник просив не брати до уваги інші наявні у справі докази.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника Сухомудренка Б. В., дослідивши письмові матеріали справи та відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, приходжу до наступного.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як указує зміст статей 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно із законодавством України.

Згідно з п.2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме:

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП);

- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП);

- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Згідно із п. 3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, під повторністю правопорушення розуміється повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, ця особа протягом року має бути визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 - 4 ст. 126 КУпАП, та на неї має бути накладено адміністративне стягнення і такий факт має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення уповноваженою особою надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 226596 від 21.01.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- копію постанови серії ЕНА № 3464969 від 12.11.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, з якої вбачається, що старшим лейтенантом поліції Черкаського районного управління поліції Філенком Богданом Івановичем 12.11.2024 до ОСОБА_1 застосоване стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20400 грн за керування 12.11.2024, близько 18:50 години, автомобілем «KIA K5», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.06.2024 строком на 1 рік;

- витяг з бази ІПНП про наявність у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чинного посвідчення водія НОМЕР_3 зі статусом «виданий»;

- довідку інспектора відділу АП УПП в Черкаській області А. Яковлева від 22.01.2025, згідно з якою за громадянином ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані;

- рапорт інспектора взводу № 1 роти № 1 БУПП в Черкаській області ДПП старшого лейтенанта поліції Козинки С. Б. від 21.01.2025 про виявлення транспортного засобу «KIA K5», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в зоні дії знаку 3.34, внаслідок чого щодо водія винесено постанову серії ЕНА 3905805 за

ч. 1 ст. 122 КУпАП; також було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами і вчинив таке правопорушення повторно, у зв`язку з чим щодо нього складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

-відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції № 472919, 472905, якими зафіксовано виявлення факту стоянки транспортного засобу «KIA K5», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в зоні дії знаку 3.34, обставини спілкування працівників поліції з водієм та подальшого складання щодо нього адміністративних матеріалів.

Також 08.04.2025 Управлінням патрульної поліції ДПП через канцелярію суду надано копію постанови ЕНА № 3905805 від 21.01.2025 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої до ОСОБА_1 за невиконання вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснення зупинки в зоні дії цього знаку застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн, а також витяг з ІТС «ІПНП» про неодноразове складання адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 , зокрема, 12.11.2024 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, 23.06.2024, 03.05.2024, 23.04.2024, 17.04.2024 за ч. 1 ст. 122 КупАП.

Із досліджених відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських (clip-0, сlip-1, час 13:33) вбачається, що автомобіль «KIA K5», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , оранжевого кольору, стояв з увімкненою аварійною сигналізацією. Чоловік, як далі установлено ОСОБА_1 , у присутності поліцейських сів за кермо автомобіля та відразу почав шукати і надавати поліції документи, що посвідчують його особу та право керування транспортними засобами. Інформацію про посвідчення водія ОСОБА_1 надав поліцейським з мобільного додатку «Дія», а згодом поліцейськими установлено, що посвідчення водія у ОСОБА_1 було вилучене раніше, в межах справи за ст. 130 КУпАП, що підтвердив і сам ОСОБА_1 . На питання чому продовжує їздити за кермом без посвідчення водія ОСОБА_1 відповів, що «жизнь так винуждає» (час запису 13:36). Про керування транспортним засобом і зупинку «на хвилину» через відсутність вільного місця, ОСОБА_1 сам неодноразово стверджував у розмові (13:36:17), а також запитував чи складуть на нього протокол. Надалі щодо ОСОБА_1 була винесена постанова за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а згодом протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також, як свідчать відеозаписи, до початку розгляду постанови за ч. 1 ст. 122 КУпАП та складання протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 поліцейським були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, зрозумілість яких ОСОБА_1 підтвердив.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП при складенні протоколу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. Отже, закон не встановлює обов`язку уповноваженої особи органів поліції роз`яснювати особі будь-які права з перших секунд спілкування з нею.

З огляду на викладене, суд враховує пояснення поліцейського Козинки С. Б. з цього приводу та вважає дії уповноваженої на складання протоколу особи такими, що відповідають вимогам статей 256, 268 КУпАП, і одночасно вказує на необґрунтованість доводів захисту щодо нероз`яснення поліцейськими особі передбачених законом прав перед початком спілкування з приводу здійснення зупинки.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Таким чином суб`єктом вказаного правопорушення може бути тільки водій.

Крім того, в постанові № 404/4467/16а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Згідно з наведеним у п. 1.10 Правил дорожнього руху визначенням, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Заперечення ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом «KIA K5», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , суд оцінює критично як позицію захисту з метою ухилення від відповідальності, яка спростовується вищевказаними відеозаписами, на яких ОСОБА_1 в розмові з поліцейським не заперечує, а навпаки за своєю ініціативою підтверджує факт керування автомобілем і здійснення ним зупинки, що нівелює аргументи захисту про недоведеність поліцейськими факту керування.

Відповідно до постанови ЕНА № 3464969 від 12.11.2024 за ч. 4 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_1 накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн за керування 12.11.2024, близько 18:50 години, в с. Руська Поляна на трасі Н-16 Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань транспортним засобом «KIA K5», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.06.2024 строком на 1 рік. Зазначена обставина вказує на постійне використання ОСОБА_1 одного і того ж автомобіля протягом тривалого періоду часу, оскільки 21.01.2025 ОСОБА_1 , зупинившись у зоні дії знаку 3.34, порушив Правила дорожнього руху за кермом того ж транспортного засобу, яким керував 12.11.2024, вже будучи попередньо позбавленим права керування. Ця обставина, на думку суду, також вказує на доведеність факту керування ОСОБА_1 21.01.2025 транспортним засобом «KIA K5», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 .

Як зазначено у постанові ЕНА № 3905805 від 21.01.2025 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «KIA K5», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні дії цього знаку, чим порушив п. 8.4.в ПДР, за що до нього застосоване стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

При складанні поліцейським наведеної вище постанови, ОСОБА_1 , знову ж-таки, не заперечував і не спростовував тієї обставини, що саме він є водієм автомобіля і саме він порушив ПДР, за що притягується до адміністративної відповідальності.

Оскільки вказана постанова у передбаченому законом порядку не скасована і фактично є виконаною, що підтвердив і сам ОСОБА_1 , суд розцінює її як обставину, яка підтверджує факт керування ОСОБА_1 21.01.2025 автомобілем «KIA K5», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2

Пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні зводились до того, що керував автомобілем не він, а його колега, який перебував у відділенні банку, а сам ОСОБА_1 випадково повернувся до автомобіля, де його і виявила поліція. Зі слів порушника, відповідальність за зупинку у забороненому місці він узяв на себе, оскільки не мав наміру підставляти колегу, який керував чужою машиною.

Однак ні з пояснень ОСОБА_1 , ні з відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 з колегою заздалегідь узгодили спільну позицію щодо того, хто з них перебував за кермом, на випадок таких непередбачуваних ситуацій, як та, що склалась.

Навпаки - як свідчать відеозаписи з місця події, під опис колеги ОСОБА_1 підпадав тільки один невідомий чоловік, який в процесі спілкування ОСОБА_1 із поліцейськими підійшов до автомобіля і представився його знайомим (clip-0, час 13:48), а також залишався на місці протягом тривалого часу. З огляду на те, що інші сторонні особи до автомобіля не наближались, суд робить висновок, що цей чоловіком і був колегою, з яким ОСОБА_1 приїхав до відділення банку, що у своїх поясненнях підтвердив і сам ОСОБА_1 . Вказаному чоловікові поліцейські повідомили про складання щодо водія адміністративних матеріалів, однак він не спростував причетності ОСОБА_1 до керування автомобілем і не повідомляв поліції, що фактично він, а не ОСОБА_1 , був водієм і здійснив зупинку.

Оскільки привести автомобіль у рух, керувати ним і здійснити зупинку може тільки конкретна фізична особа водій, у цьому випадку коло осіб, як підпадають під статус водія і потенційно могли керувати автомобілем, обмежене виключно ОСОБА_1 та його знайомим (колегою), що з`являється на відеозаписі під час спілкування поліцейських із ОСОБА_1 . Поведінка цих двох осіб і зміст їхніх розмов дають суду підстави вважати, що функції водія у цьому конкретному випадку здійснював саме ОСОБА_1 , а не інша особа.

Досліджені відеозаписи і зміст розмови між водієм та поліцейськими підтверджують, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про його попереднє позбавлення права керування транспортними засобами за рішенням суду та подальше притягнення до адмінвідповідальності за керування автомобілем під час дії накладеної судом заборони.

Відповідно до абз. 2 п. 3 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1086, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відомостей про оскарження чи скасування у встановленому законом порядку постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.06.2024, якою ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стороною захисту не надано і матеріали справи не містять.

Факт попереднього вилучення у нього посвідчення водія ОСОБА_1 підтвердив у розмові з поліцейськими.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку про обізнаність ОСОБА_1 із чинним позбавленням права керування транспортними засобами, попереднє притягнення до адміністративної відповідальності за порушення встановленої заборони, а отже подальше умисне вчинення ОСОБА_1 усвідомлених і цілеспрямованих дій з керування транспортним засобом.

Доказів, які б спростовували такі висновки, ОСОБА_1 не надано.

Щодо позиції захисту про неврахування наданих поліцією доказів у справі через зазначення у протоколі додатків у вигляді виключно рапорту, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому у графі «до протоколу додається» зазначаються пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення). Відповідно до п. 15 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення), які разом із протоколом відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому(ій) розглядати справи про адміністративні правопорушення.

При складанні матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 порушень уповноваженою службовою особою вимог чинного законодавства не встановлено, тому заявлені захистом обставини не можуть слугувати підставою для визнання доказів неналежними, недопустимими чи для неврахування їх під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як свідчить зміст протоколу, викладена у ньому суть адміністративного правопорушення відповідає юридичному формулюванню та ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, адже протокол містить опис в чому конкретно полягали дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у повторному керуванні транспортним засобом водієм, позбавленим права керування, в ході якого ним здійснена зупинка у забороненому місці. Зазначення у протоколі факту зупинки, на думку суду, деталізує та уточнює процес керування водієм автомобілем, і свідчить про здійснення однієї з невід`ємних складових цього процесу у вигляді маневру (етапу) зупинки руху.

Оскільки поліцейськими порушення п. 8.4.в ПДР у вигляді зупинки в зоні дії заборонного знаку виявлене під час його фактичного вчинення, час складання адміністративного протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП не впливає на суть правопорушення у вигляді повторного керування транспортним засобом за наявності позбавлення такого права.

Отже, даючи оцінку наявним у справі і дослідженим доказам як окремо, так і в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що у діянні ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, яке було зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.1а ПДР України, а також наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки щодо ОСОБА_1 встановлено наявність обох обов`язкових кваліфікуючих ознак цього складу правопорушення, зокрема: 1) керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами; 2) повторність вчинення такого правопорушення.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин судом не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Враховуючи особу винного, його молодий вік, ступінь його вини, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на мінімальний передбачений санкцією строк, що передбачене санкцією статті як обов`язкове додаткове стягнення, при призначенні якого суд позбавлений будь-яких дискреційних повноважень.

Оскільки ОСОБА_1 не має у власності транспортних засобів, що підтверджується інформацією УПП в Черкаській області, а керований ним автомобіль «KIA K5», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , за його словами належить іншій особі, підстави для застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу відсутні.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 слід рахувати на підставі ч. 3 ст. 30, ст. 317-19 КУпАП з урахуванням постанови Соснівського районного суду міста Черкаси від 25.06.2024, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Невідбута частина адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами рахується на дату вчинення ОСОБА_1 правопорушення, тобто станом на 21.01.2025.

Постанова Соснівського районного суду міста Черкаси від 25.06.2024 набрала законної сили 09.07.2024, отже невідбута частина адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на день вчинення правопорушення становить 5 місяців 19 днів.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з частинами 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., оскільки судом не встановлено підстав для його звільнення від сплати цього збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, 126, 245, 247, 252, 256, 280, 283-285 КУпАП, п. п. 2.1а ПДР України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами шляхом приєднання невідбутого адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного на нього постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 25.06.2024, призначивши остаточне адміністративне стягнення у виді 5 років 5 місяців 19 днів позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути із ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко