СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1146/25
пр. № 3/759/991/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Кравець В.М., за участі ОСОБА_1 , захисника Глівінського А.І., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 209211 від 31.12.2024, 31.12.2024 о 01:15 у м. Києві по вул. Симиренка, буд. 2/19, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, невиразне мовлення, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під запис нагрудного відеореєстратора 473587, 470176, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та повідомив, що 30.12.2024 близько 23 год.40 хв. він разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 , рухаючись на транспортному засобі OPEL ZAFIRA, д.н.з. НОМЕР_3 , поверталися до свого місця проживання. Автомобілем керувала його дружина, а він як пасажир перебував на правому передньому пасажирському сидінні. Рухаючись по вулиці Симиренка в м. Києві ОСОБА_2 виявила, що двигун транспортного засобу перестав працювати і при спробі його повторного запуску він не заводився, в зв`язку з чим прийняла рішення по інерції руху автомобіля здійснити вимушену зупинку на узбіччі дороги по вулиці Симиренка в м. Києві в районі будинку № 2/19. Коли транспортний засіб зупинився, ОСОБА_2 увімкнула аварійну сигналізацію та після цього вони вийшли з салону автомобіля з метою встановлення причини його несправності, однак двигун не запускався. Після цього він залишився в салоні транспортного засобу, сівши на водійське сидіння з метою перевірення запобіжників автомобіля, а ОСОБА_2 пішла додому, щоб попросити допомоги у сусіда здійснити буксирування транспортного засобу до місця їхнього проживання. Вже 31 грудня 2024 року біля 01 год. 00 хв. до транспортного засобу, який не рухався, під`їхав екіпаж патрульної поліції та зупинився позаду автомобіля, він в цей час знаходився на сидінні водія. Працівники поліції вимагали в нього документи, однак він не розумів на яких підставах вимагають документи, зокрема водійське посвідчення, оскільки він не керував транспортним засобом, а поліція його не зупиняла. Він одразу зателефонував своїй дружині, щоб вона прийшла до транспортного засобу. Коли прибула ОСОБА_2 , працівники патрульні поліції почали стверджувати, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння і намагалися забрати транспортний засіб. В наступному йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, оскільки правових підстав у поліцейських вимагати проходження огляду не було, так як він не керував транспортним засобом.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначив, що після смерті його матері в листопаді 2024 року в нього відбулося психологічне потрясіння, внаслідок чого розвинувся такий психологічний стан, як постійна тривога, депресія, порушення сну, в зв`язку з чим він тимчасово відсторонився від керування транспортним засобом, та обов`язки водія на себе взяла дружина.

У судовому засіданні захисник Глівінський А.І. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні будь - які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 в порушенні вимог п.2.5 ПДР України та у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зауважив, що технічні записи працівників поліції не містять ані факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ані факту зупинку вказаного транспортного засобу. Також захисник зазначив, що працівниками поліції грубо порушено ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» та, відповідно, ч. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, в частині здійснення безперервності відео фіксації, оскільки фіксація відеозаписів із назвою на диску: ID реєстратора: 473587; ID реєстратора 470176, здійснювалася за допомогою не ідентифікованих відео пристроїв, які не містять, передбачених п. 2 Розділу ІІ Інструкції інвентарного та номенклатурного номерів. Крім того, в матеріалах справи міститься постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3761683 від 31.12.2024 відносно ОСОБА_1 , де зазначено: «31.12.2024 01:59:29 в м. Київ, вулиця Симиренка, 2/19, водій керуючи вказаним тз під час повороту ліворуч не вікнув покажчик повороту відповідного напрямку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 прим. КУпАП». Однак, ОСОБА_1 31.12.2024 о 01:59:29 не керував транспортним засобом OPEL ZAFIRA д.н.з. НОМЕР_4 , оскільки у зазначений в постанові час 01:59:29 31.12.2024 транспортний засіб перебував без руху на узбіччі дороги по вулиці Симиренка в м. Києві в районі будинку 2/19, в технічно несправному стані. Вказані обставини підтверджуються технічним записом поліцейських, відповідно до якого, зафіксований факт знаходження транспортного засобу біля узбіччя дороги, без фіксування його руху 31.12.2024 о 01:59:29.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що 30.12.2024 вона разом з чоловіком повертались додому, рухаючись на транспортному засобі OPEL ZAFIRA, д.н.з. НОМЕР_3 , за кермом автомобіля була вона. Однак під час руху виникли технічні несправності в автомобілі, а тому вона здійснила вимушену зупинку на узбіччі дороги. Після чого вони з чоловіком намагались встановити причини несправності даного транспортного засобу, але двигун так і не запускався. У зв`язку із цим, вона пішла додому, щоб попросити допомоги у сусіда здійснити буксирування транспортного засобу до місця їхнього проживання, а чоловік залишився в салоні транспортного засобу, сівши на водійське сидіння. Сусіда вдома не було, а тому вона зайшла до свого будинку, щоб зарядити мобільний телефон, який на той час був розряджений. Невдовзі зателефонував чоловік та повідомив, що працівники поліції вимагають у нього документи (посвідчення водія). В наступному вона прибула на місце події та намагалася пояснити поліцейським, що саме вона керувала транспортним засобом, однак працівники поліції на її пояснення не реагували та склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно її чоловіка ОСОБА_1 . По завершенню всіх дій поліцейських, вона, сівши за кермо транспортного засобу, повторно намагалася завести двигун, однак транспортний засіб не працював. Тому вона разом із чоловіком пішли додому, залишивши несправний транспортний засіб на узбіччі дороги, який забрали лише наступного дня.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисника Глівінського А.І., пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

П. 2, п. 4 та п. 6 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735) визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 розділу I Інструкції № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення

П. 6 - п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103 передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вина ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 209211 від 31.12.2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.12.2024; розпискою про факт залишення на зберігання транспортного засобу від 31.12.2024 ОСОБА_2 ; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3761683 від 31.12.2024; відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, що містяться на компакт-диску, на яких зафіксовані обставини викладені в протоколі.

Так, з відеозаписів вбачається, що на проїжджій частині дороги стоїть транспортний засіб марки «Opel Zafira» із увімкненою аварійною сигналізацією, за кермом автомобіля перебуває ОСОБА_1 , якому працівник поліції повідомляє, що наразі діє комендантська година та пред`являє вимогу надати документи (посвідчення водія). На що ОСОБА_1 телефонує дружині та повідомляє їй, що його зупинили праціники поліції і йому потрібно посвідчення водія, та просить дружину пошукати документи. Надалі, на запитання ОСОБА_1 , поліцейський зазначає, що ОСОБА_1 порушив комендантську годину та ПДР України, оскільки при виконанні маневру повороту ліворуч, не увімкнув відповідний показчик повороту. Тоді ОСОБА_1 повідомляє, що він "переганяв автомобіль". В наступному працівник поліції неодноразово пред`являє ОСОБА_1 вимогу надати посвідчення водія та за деякий час приходить дружина ОСОБА_1 та просить поліцейських відпустити її чоловіка, зауважуючи на тому, що у нього нещодавно померла мати, також повідомляє, що у неї є посвідчння водія та вона зможе забрати транспортний засіб. Далі працівник поліції, вбачаючи у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, неодноразово пропонує останньому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, однак ОСОБА_1 ігнорує вимогу працівника поліції та просить його відпустити. Тоді поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 , що розцінює його поведінку як відмову від проходження огляду та переходить до оформлення протоколу.

Наведені вище докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки вони спростовуються іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не був зупинений працівниками поліції, спростовуються відеозаписами з нагрудної камери поліцейських, що міститься на компакт-диску.Також суд зазначає, що зафіксована на відеозаписі поведінка ОСОБА_1 вказує на ігнорування ним законної вимоги працівників поліції щодо проходження огляду, на що він повинен погодитись добровільно та беззаперечно без висунення будь-яких умов.

Позицію ОСОБА_1 щодо невизнання провини суд розцінює як намагання уникнути відповідальності.

Інші доводи захисника суд вважає безпідставними, оскільки вони не спростовують факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на завдання КУпАП та мету адміністративного стягнення (ст. ст. 1 та 23 КУпАП), беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, відомості про особу ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне призначити йому адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 7, 23, 24, 27, 36, 40-1, 130, 221, 245, 251 - 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., який підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Святошинський районний суд міста Києва) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Кравець