ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 33/818/762/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

захисника - Бардакової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника Шох К.А. на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.11.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 12.11.2024 близько 05 год. 45 хв., перебуваючи в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду. Відповідно до результатів огляду, проведеного з використанням спеціального технічного пристрою «Алконт-М» (пристрій № 00341, тест № 2637) від 12.11.2024 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту: 0.31 проміле.

В результаті зазначеного вище правопорушення, 12.11.2024 стосовно ОСОБА_1 складено протокол ДНХІ-2 № 8911 про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник Шох К.А. просить постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.11.2024 скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги захисник Шох К.А. обґрунтовує тим, що висновки суду, що викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 12.11.2024 не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, захисник зазначає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, а також технічним засобом, повірка якого провадилась більше року до подій у цій справі, що ставить під сумнів результати проведеного огляду. Зазначає, що протокол про військове адміністративне правопорушення ДНХІ-2 № 8911 від 12.11.2024 складено з порушенням вимог чинного законодавства та неуповноваженою на те особою, що залишися поза увагою суду першої інстанції.

Апелянт також зазначає, що суд першої інстанції належним чином не перевірив усі докази у цій справі, в тому числі шляхом витребування відомостей про повноваження особу, яка складала протокол про військове адміністративне правопорушення ДНХІ-2 № 8911 від 12.11.2024, виклику та допиту свідків під час судового розгляду, які зазначені в акті огляду № 954 від 12.11.2024.

Захисник Шох К.А. вказує в своїх апеляційних доводах, що ОСОБА_1 підписав усі надані йому документи, оскільки на нього здійснювався тиск та його введено в оману.

Захисником Шох К.А. також подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.11.2024 щодо ОСОБА_1 , обґрунтовуючи його тим, що судовий розгляд в суді першої інстанції було проведено за відсутності її підзахисного, який є військовослужбовцем та перебуває в зоні проведення бойових дій.

Крім того, захисник зазначає, що 29.01.20255 між Адвокатським бюро «Шох і партнери» в особі адвоката Шох К.А. та ОСОБА_1 було укладено окремий договір №25/29-1, після цього вона ознайомилась з матеріалами цієї справи, але у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 проходить військову службу і протягом тривалого часу не мав доступу до засобів зв`язку, а тому договір про надання правничої допомоги було укладено лише 19.02.2025, після чого нею подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції.

Апеляційний суд, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), а також враховуючи тільки те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, проходить військову службу в зоні активних бойових дій, строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

При цьому, суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів захисника Шох К.А., що десятиденний строк на апеляційне оскарження судового рішення повинен відраховуватися з дати укладання договору між адвокатом та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки це суперечить вимогам ст.289 КУпАП, відповідно до якої, скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права ОСОБА_1 на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника Шох К.А.

В судове засідання ОСОБА_1 та захисник Шох К.А. не з`явилися, але останні повідомлялися судом апеляційної інстанції про дату, місце та час апеляційного розгляду шляхом надсилання їм 11.04.2025 та 16.04.2025 судової повістки в електронному вигляді, що підтверджується відомостями довідки про отримання судової повістки у формі СМС-повідомлення на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , який міститься в матеріалах цієї справи, а також в електронному кабінеті захисника, що повністю відповідає Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року №28.

При цьому, судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку 14.04.2025 року направлялися ОСОБА_1 та захиснику Шох К.А. судові повістки на адресу їх місця мешкання.

При цьому, до початку апеляційного розгляду захисник Бардакова А.О. повідомив суду, що ОСОБА_1 відомо про місце, дату та час апеляційного розгляду, але він не може з`явитися до суду апеляційної інстанції, оскільки наразі його підзахисний перебуває в лавах ЗСУ та проходить військову службу.

Також захисник Бардакова А.О. повідомила, що адвокат Шох К.А. не може прийняти участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Натомість, захисник Бардакова А.О. вважав за можливе провадити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_1 та захисника Шох К.А., з якими узгоджена процесуальна позиція сторони захисту.

Крім того, до суду апеляційної інстанції не надходило будь-яких клопотань від ОСОБА_1 та захисника Шох К.А. про відкладення апеляційного розгляду.

При цьому, суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з цим, належить врахувати, що захисник Бардакова А.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , безпосередньо приймає участь під час апеляційного розгляду в режимі відеоконференції під час апеляційного перегляду постанови судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.11.2024 щодо ОСОБА_1 .

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

За таких обставини, апеляційний суд, враховуючи думку захисника Бардакової А.О. про проведення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 та захисника Шох К.А., яким повідомлені про місце, дату та час апеляційного розгляду, але в судове засідання не з`явилися та клопотань про відкладення судового розгляду не подавали, апеляційний суд вирішив провадити апеляційний перегляд оскаржуваної постанови без участі останніх, але за обов`язковою участю захисника Бардакової А.О., з урахуванням наявних відомостей у матеріалах справи та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи захисника Бардакової А.О., яка повністю підтримала апеляційну скаргу сторони захисту, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення поданої апеляційної скарги, з наступних підстав.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

За таких обставин, згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

В апеляційній скарзі захисника Шох К.А. не наведено об`єктивних відомостей, які спростовують висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Цих обставин також не встановлено і судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово було продовжено та діє і на час апеляційного розгляду.

Відповідно до ст.ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені ч.1 або ч.2 цієї статті, вчинені особою в умовах особливого стану, зокрема за виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами обов`язків військової служби в стані сп`яніння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме відомостями: протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХІ-2 № 8911 від 12.11.2024; акту № 954 від 12.11.2024 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу; роздруківці тесту на алкоголь, проведеного за допомогою приладу Алконт-М (пристрій № 00341, тест № 2637); копії військового квитка серії НОМЕР_3 ; письмової заяви ОСОБА_1 від 12.11.2024.

Зокрема, з відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХІ-2 № 8911 від 12.11.2024 вбачається, що він складений у відповідності до ст.ст. 254-256 КУпАП, в якому зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та який особисто підписав останній (а.с.1-2).

При цьому, відповідно до цього протоколу, у ньому зазначені вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з положеннями яких ОСОБА_1 було особисто ознайомлено, про що свідчить підпис останнього у відповідній графі (а.с.2).

Крім того, ОСОБА_1 у цьому протоколі не зазначав щодо будь-яких порушень під час проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2).

Згідно відомостей копії військового квитка серії НОМЕР_4 , старший солдат ОСОБА_1 станом на 12.11.2024 проходив військову службу на посаді оператора у військовій частині НОМЕР_2 (а.с.5).

Окрім цього, з акту №954 від 12.11.2024 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду за допомогою Алконт-М складає 0,31 проміле. Огляд проведено у зв`язку із встановленням у ОСОБА_1 наступних ознак алкогольного сп`яніння: стійкий запах алкоголю з порожнини роту; порушення координації рухів. З результатами огляду ОСОБА_1 згоден, що засвідчив особистим підписом (а.с.4).

З роздруківки технічного засобу Алконт-М (прилад №00341, тест. №2637) вбачається, що 12.11.2024 о 06 год. 23 хв. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Алконт-М та результат огляду складає 0,31 проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис у відповідній графі роздруківки (а.с.3).

При цьому, в своїй апеляційній скарзі захисник Шох К.А. та під час апеляційного розгляду захисник Бардакова А.О. не заперечували факту проходження ОСОБА_1 12.11.2024 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Алконт-М (прилад №00341).

Як вбачається з письмової заяви ОСОБА_1 від 12.11.2024, останній просив провадити судовий розгляд у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, за його відсутності. Також в цій заяві ОСОБА_1 зазначив, що повністю визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП (а.с.7).

Також апеляційний суд зауважує, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено 12.11.2024 в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про свідчить їх особистий підпис в акті огляду на стан алкогольного з використанням спеціального технічного засобу №954, а тому відсутні будь-які порушення вимог ст. 266-1 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині є безпідставною та необґрунтованою.

Належить також взяти до уваги, що протокол про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, складений відповідно до вимог ст.ст.254, 256 КУпАП і Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 329 від 23.10.2021, у тому числі щодо зазначення у ньому дати і місця його складання, посади, прізвища, імені, по батькові особи, яка його склала; відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місця, часу вчинення і суті адміністративного правопорушення, зафіксовані у ньому відомості узгоджуються із сукупністю інших доказів, тому суд доходить висновку, що цей документ складений у передбачений законодавством спосіб.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол складений неповноважною особою, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 329 від 23.10.2021, протокол про правопорушення, передбачені статтями 172-10-172-20 КУпАП, в тому числі, складається: уповноваженою посадовою особою органу військового управління, органу управління Служби правопорядку, органу управління ДССТ у разі виявлення нею безпосередньо факту вчинення військовослужбовцем (військовозобов`язаним) військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7).

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХІ-2 № 8911 від 12.11.2024 вбачається він складений посадовою особою управління Військової служби правопорядку офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим лейтенантом ОСОБА_5 , що не суперечить вимогам ст.255 КУпАП та вказаної Інструкції.

Твердження захисника Шох К.А. про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНХІ-2 № 8911 від 12.11.2024 та акті огляду № 954 від 12.11.2024 зазначені різні звання ОСОБА_5 (зазначення звання старшого лейтенанта у протоколі та капітану у акті), на переконання апеляційного суду, будь-яким чином не спростовується той факт, що ці процесуальні документи були складені саме посадовою особою Військової служби правопорядку ОСОБА_5 , а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є суб`єктивними та безпідставними.

Апеляційний суд також зазначає, що сторона захисту не заявляла будь-яких клопотань про виклик та допит свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з метою підтвердження їх версії про те, що ОСОБА_1 12.11.2024 не перебував у стані алкогольного сп`яніння чи проведення огляду останнього з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, а також на підтвердження їх доводів, що ці свідки перебувають у відносинах підлеглості з ОСОБА_1 , а тому суд апеляційної інстанції ставиться критично до доводів апеляційної скарги захисника в цій частині.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що захисники Шох К.А. і Бардакова А.О. не були позбавлені процесуальної можливості звертатися з адвокатськими запитами до командування військової частини, де ОСОБА_1 проходив військову службу 12.11.2024, з метою підтвердження версії сторони захисту про те, що ці свідки не були присутніми при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також встановлення факту наявності відносин підлеглості між останнім та зазначених вище свідків.

Отже, матеріали цієї справи не містять відомостей про те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у відносинах підлеглості з ОСОБА_1 .

Цих відомостей не надано стороною захисту і під час апеляційного розгляду.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що стороною захисту не надано відомостей про неможливість залучення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а тому апеляційна скарга захисника Шох К.А. в цій частині також є необґрунтованою та безпідставною.

Що стосується апеляційних доводів захисника Шох К.А., які підтримані захисником Бардаковою А.О. під час апеляційного розгляду, про те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги результати проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Алконт-М (прилад №00341), апеляційний суд зазначає наступне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 року №440 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану» встановлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану, чинні: на територіях, тимчасово окупованих Російською Федерацією, на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на відповідних територіях; на територіях активних бойових дій протягом шести місяців з дати завершення бойових дій на таких територіях відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - перелік);на територіях можливих бойових дій протягом шести місяців з дати припинення можливості бойових дій на таких територіях відповідно до переліку.

Отже, вказаною постановою встановлено вважати чинними позитивні результати повірки, строк дії яких закінчився у період воєнного стану, чинні на період воєнного і надзвичайного стану на територіях можливих бойових дій протягом шести місяців з дати припинення можливості бойових дій на таких територіях відповідно до переліку.

Згідно відомостей матеріалів цієї справи, остання дата повірки приладу «Алконт-М» (прилад №00341) 30.10.2023 (а.с.3), тобто строк дії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора Алконт-М закінчився у період воєнного стану, а тому його слід вважати чинним, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині також є суб`єктивною та безпідставною.

Також апеляційний суд зауважує, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено 12.11.2024 посадовою особою Служби правопорядку за допомогою газоаналізатору «Алконт-М». Огляд було проведено в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Будь-яких зауважень щодо огляду на стан алкогольного сп`яніння та його результатів від ОСОБА_1 та свідків не надходило, а також ОСОБА_1 не клопотав про проведення відповідного огляду в закладі охорони здоров`я. За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні будь-які порушення вимог ст. 266-1 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині є безпідставною та необґрунтованою.

Суд також бере до уваги те, що, незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями працівника Військової служби правопорядку ОСОБА_5 , в тому числі щодо наявності у нього повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП, проведення ним огляду на стан алкогольного сп`яніння та залучення свідків у цій справі, а також перевищення своїх повноважень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та інших адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 та його захисники Шох К.А. і Бардакова А.О. не скористалися своїм процесуальним правом і вони не зверталися зі скаргами на дії цієї особи до його керівництва або до відповідних вищих посадових осіб, хоча мали для цього достатньо часу.

Стороною захист також не оскаржувались дії керівництва цієї посадової особи щодо неналежного проведення службової перевірки в порядку, визначеному КАС України.

Крім того, стороною захисту не надано суду доказів про те, що вона зверталася до правоохоронних органів із заявою, в порядку ст.214 КПК України, щодо внесення відомостей до ЄРДР з метою порушення кримінального провадження за фактом фальсифікації матеріалів цієї справи та перевищенні своїх службових повноважень працівником Військової служби правопорядку ОСОБА_5 , зокрема здійснення останнім психологічного тиску на ОСОБА_1 і введення останнього в оману, а тому апеляційні доводи в цій частині, в тому числі щодо безпідставного складання адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХІ-2 № 8911 від 12.11.2024 стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, є необґрунтованими та суб`єктивними.

Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій працівників Військової служби правопорядку щодо складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХІ-2 № 8911 від 12.11.2024 за ч.3 ст.172-20 КУпАП та адміністративних матеріалів за цим протоколом.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника Шох К.А., які підтримані захисником Бардаковою А.О. під час апеляційного розгляду, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а також щодо відсутності самої події цього правопорушення, розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту і уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Отже, під час апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, яке підтверджується доказами, які доповнюють один одного та були досліджені під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

За таких обставин, враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Шох К.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику Шох К.А. процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Шох К.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков