Справа № 951/253/25
Провадження №3/951/153/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Лавренюк О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, командира відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Козівського районного суду Тернопільської області з Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшли матеріали:

про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (справа №951/253/25; провадження №3/951/153/2025);

про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (справа №951/254/25; провадження №3/951/154/2025);

про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (справа №951/255/25; провадження №3/951/155/2025);

про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (справа №951/256/25; провадження №3/951/156/2025);

про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (справа №951/257/25; провадження №3/951/157/2025).

За змістом ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У поданій до суду заяві від 22.04.2025 ОСОБА_1 не заперечував щодо об`єднання матеріалів про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП відносно нього в одне провадження.

Суд з метою забезпечення реалізації наведених вище положень ст. 36 КУпАП вважає за доцільне об`єднати в одне провадження вказані справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення зазначених адміністративних правопорушень, та присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний номер №951/253/25 (провадження №3/951/153/2025), що не суперечить вимогам процесуального закону та сприятиме забезпеченню прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено наступне.

Командир взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, тобто військовим начальником, на яку постійно покладено виконання організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов`язків, в порушення своїх статутних обов`язків визначених ст. ст. 11, 16, 49, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, через недбале та несумлінне ставлення до них, 08.10.2024, на території ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 (більш точне місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 вказати неможливо через введення на території України воєнного стану), не доповів старшому командиру (начальнику) про вчинення адміністративного правопорушення сержантом ОСОБА_2 , передбаченого ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, внаслідок чого останній уник адміністративної відповідальності. Такими діями ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Також, командир взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, тобто військовим начальником, на яку постійно покладено виконання організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов`язків, в порушення своїх статутних обов`язків визначених ст. ст. 11, 16, 49, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, через недбале та несумлінне ставлення до них, 01.11.2024, на території ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 (більш точне місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 вказати неможливо через введення на території України воєнного стану), під час виплати щомісячної премії сержанту ОСОБА_2 за жовтень 2024 року, не доповів старшому командиру (начальнику) про перебування на службі сержанта ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, що у подальшому призвело до безпідставної виплати з державного бюджету останньому премії за жовтень 2024 року в розмірі 15 501,30 грн. Такими діями ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Крім цього, командир взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, тобто військовим начальником, на яку постійно покладено виконання організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов`язків, в порушення своїх статутних обов`язків визначених ст. ст. 11, 16, 49, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, через недбале та несумлінне ставлення до них, 09.07.2024, на території ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 (більш точне місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 вказати неможливо через введення на території України воєнного стану), не доповів старшому командиру (начальнику) про вчинення адміністративного правопорушення солдатом ОСОБА_3 , передбаченого ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, внаслідок чого останній уник адміністративної відповідальності. Такими діями ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Також, командир взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, тобто військовим начальником, на яку постійно покладено виконання організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов`язків, в порушення своїх статутних обов`язків визначених ст. ст. 11, 16, 49, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, через недбале та несумлінне ставлення до них, 13.08.2024, на території ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 (більш точне місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 вказати неможливо через введення на території України воєнного стану), не доповів старшому командиру (начальнику) про вчинення адміністративного правопорушення солдатом ОСОБА_4 , передбаченого ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, внаслідок чого останній уник адміністративної відповідальності. Такими діями ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Також, командир взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, тобто військовим начальником, на яку постійно покладено виконання організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов`язків, в порушення своїх статутних обов`язків визначених ст. ст. 11, 16, 49, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, через недбале та несумлінне ставлення до них, 02.09.2024, на території ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 (більш точне місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 вказати неможливо через введення на території України воєнного стану), під час виплати щомісячної премії солдату ОСОБА_4 за серпень 2024 року, не доповів старшому командиру (начальнику) про перебування на службі солдата ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, що у подальшому призвело до безпідставної виплати з державного бюджету останньому премії за серпень 2024 року в розмірі 14 605,50 грн. Такими діями ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явився, подав заяву від 22.04.2025, у якій вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав повністю за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся, справу просив розглядати без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За нормами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 4 ст. 15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Так, відповідно до пункту 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з вимогами ст. ст. 9, 11 цього Статуту військовослужбовці, зокрема зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

За визначенням, викладеним у статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу, а особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини 2 статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини 1 статті 106 Конституції України, було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації на території, зокрема, Тернопільської області.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 (зі змінами) визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який відповідно до Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» був продовжений на території України на 30 діб. Надалі, Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжувався та станом на момент розгляду адміністративних матеріалів не скасований.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Відтак на даний час на всій території України діє особливий період.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколах про адміністративне правопорушення №17, №18, №19, №20, №21 від 22.04.2025, в яких процесуально зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень; витягами з наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №177 від 25.06.2023, № 510 агд від 02.09.2024, №625 агд від 01.11.2024, копіями повідомлень (за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України) від 10.03.2025 №697/3/1932, від 25.03.2025 №697/3/2238; від 25.03.2025 №697/3/2264, копією постанови про часткове закриття кримінального провадження від 21.04.2025, копією листа КНП «Козівська центральна районна лікарня Козівської селищної ради» від 30.12.2024 №01.1-11/3573; копією листа Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 07.03.2025 №01-13/1/2025, копією листа Козівського районного суду Тернопільської області від 16.01.2025 №01-04/04/6/2025; копією листа Бережанського районного суду Тернопільської області від 15.01.2025 №01-04/13/2025, копією листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.01.2025 №1054/11/2/501.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Водночас за змістом ч. 7 ст. 38 КУПАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Ураховуючи, що кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України щодо військових службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 закрите постановою слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 21.04.2025, строк протягом якого відповідно до вимог статті 38 КУпАП може бути накладено адміністративне стягнення за вчинення ОСОБА_1 вказаних правопорушень на момент розгляду справи судом не закінчився.

Відповідно до положень статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, ураховуючи характер вчинених правопорушень, обставини справи, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, те, що він визнав вину, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинені правопорушення, суд дійшов переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Однак в силу п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Таким чином, судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 36, 40-1, 172-15, 245, 251, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу №951/253/25 (провадження №3/951/153/2025), справу №951/254/25 (провадження №3/951/154/2025), справу №951/255/25 (провадження №3/951/155/2025), справу №951/256/25 (провадження №3/951/156/2025), справу №951/257/25 (провадження №3/951/157/2025) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний номер - №951/253/25 (провадження №3/951/153/2025).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 172-15КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Суддя О.М. Лавренюк