ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1221/25 Справа № 932/2186/25 Суддя у 1-й інстанції - Юдіна Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю: захисника Антонова Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Антонова Є.М. на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 230333 від 25.01.2025, близько 22.40 годин, за адресою м. Дніпро, мкрн Тополя 3, 4 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Alcotest Drager, результат огляду 1,12 ‰. Так, ОСОБА_1 інкриміноване порушення п.2.9.а та, як наслідок, вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Антонов Є.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, у зв`язку з його статусом військовослужбовця.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що у справі відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, також наданий працівниками поліції відеозапис не підтверджує те, що саме ОСОБА_1 сідає за кермо автомобіля, запускає двигун або керує транспортним засобом під час руху.

Звертає увагу на те, що на відеозаписі не зафіксовано обличчя особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, а тому не можна стверджувати, що огляд проходив саме ОСОБА_1 .

Окрім того, працівник поліції самостійно продув алкотестер перед його використанням особою, яка проходить огляд, після чого, не замінивши мундштук, передав ОСОБА_1 для проходження тесту.

Стверджує, що в акті огляду як свідків зазначено двох працівників поліції, що є неприпустимим.

Зазначає, що судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотань про допит свідків та про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_1 , також необгрунтовано визнано доказом відеозаписи, надані поліцією.

Посилається на те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено право на адвоката, не забезпечено можливості отримання правової допомоги при складанні протоколу та проходженні огляду на стан сп`яніння.

В суді апеляційної інстанції захисник Антонов Є.М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема: - протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини його вчинення; - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; - відеозаписами місця події; - роздруківкою з результатами огляду водія ОСОБА_1 з використанням спеціального технічного засобу, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння становить 1,12 проміле.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, також наданий працівниками поліції відеозапис не підтверджує те, що саме ОСОБА_1 сідає за кермо автомобіля, запускає двигун або керує транспортним засобом під час руху, - не є слушними, оскільки спростовуються відеозаписами місця події, де на одному з відеозаписів зафіксований факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а на другому як ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він рухався на автомобілі (00:10:00, 00:39:09), а також, що він в цей день вживав алкогольні напої (00:03:28), що також підтверджується роздруківкою з результатами його огляду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на відеозаписі не зафіксовано обличчя особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, а тому не можна стверджувати, що огляд проходив саме ОСОБА_1 , - є безпідставним, оскільки зазначене не спростовує встановлені судом першої інстанції обставини, а саме: керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так як особу водія було встановлено за посвідченням водія НОМЕР_2 . Також відповідно до відеозапису місця події ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою газоаналізатора Alcotest, результат - 1,12 ‰, згода із результатами огляду зафіксована у письмових доказах - роздруківці та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження, що працівник поліції самостійно продув алкотестер перед його використанням особою, яка проходить огляд, після чого, не замінивши мундштук, передав ОСОБА_1 для проходження тесту, - не є слушним, оскільки судом першої інстанції обгрунтовано встановлено, що відповідно до відеозапису місця події під час контрольного забору повітря за допомогою технічного приладу Alcotest Drager (00:44:33), такий прилад видає характерний звук, який чутно постійно під час контрольного забору повітря. Характерний звук було чутно лише під час проходження ОСОБА_1 тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotester Drager (00:45:03). Таким чином, судом не встановлено продування алкотестеру працівником поліції перед наданням його ОСОБА_1 , тому підстав для визнання процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» з використанням стерильного мундштука, яку проведено з дотриманням вимог ДСТУ ЕN 15964:2014 та діючого законодавства, недійсною, немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що в акті огляду як свідків зазначено двох працівників поліції, - є безпідставним, оскільки з вказаного акту вбачається, що в ньому - в графі свідки огляду наявне посилання на відеозаписи з нагрудних бодікамер № 471055, 471259, на яких зафіксовано правопорушення.

Твердження, що судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідків, - є безпідставним, оскільки з постанови, що оскаржується, вбачається, що судом першої інстанції встановлено, що свідки, яких просить допитати захисник, не були безпосередніми очевидцями подій, а тому з урахуванням наведеного та того, що працівниками поліції було надано відеозаписи з бодікамер, судом обгрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідків.

Посилання на те, що судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_1 , - не є слушним, оскільки судом в постанові обгрунтовано зазначено, що запитання, які захисник пропонує поставити перед експертом, не відносяться до обставин справи та не є необхідною складовою для встановлення в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому порушення п. 2.9.а. Правил дорожнього руху України.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом необгрунтовано визнано доказом відеозаписи, надані поліцією, - є безпідставними, оскільки долучені працівниками поліції до матеріалів провадження відеозаписи адміністративного правопорушення надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів.

Також слід зауважити, що фіксація правопорушення була здійснена працівниками поліції технічними засобами відеофіксації відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, а самі відеозаписи, які приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації та фабрикації, тому ці відеозаписи є належними та допустимими доказами у справі.

Посилання на те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено право на адвоката, не забезпечено можливості отримання правової допомоги при складанні протоколу та проходженні огляду на стан сп`яніння, - не є слушними, оскільки відповідно до протоколу зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, про що він поставив свій підпис (а.п.1). Окрім того, в суді першої інстанції був присутній захисник ОСОБА_1 - адвокат Антонов Є.М., що свідчить про те, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на захист.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Антонова Є.М. на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко