Справа № 199/2459/25
ПОСТАНОВА

іменем України

23.04.2025 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л. за участю:

- особи, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

- захисника особи, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення адвоката Макаренка С.С.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, військовослужбовця, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №122429 від 11.02.2025 року слідує, що «11.02.2025 року приблизно о 07-16 годин, за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Моторна, біля б.137а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд водія було проведено на місці за допомогою Alcotest «Drager 6820», тест №3253, з позитивним результатом 2,74% проміле. З результатами не погодився. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у спец.мед.закалді відмовився, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.»

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав, пояснив, що до керуванням автомобілем не вживав алкогольні напої, та випив лише після ДТП за його участі як водія, через стресову ситуацію. Він після ДТП пішов до найближчого магазина, де купив дві пляшки горілки які випив. Другу пляшку вже допивав при працівниках поліції.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Макаренко С.С. просив закрити провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вважає, що обставини справи, його винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуються наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №122429 від 11.02.2025 року, де викладені обставини скоєння правопорушником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських, переглянутими судом, де зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

- роздруківкою тесту №3253, складеного 11.02.2025 року, за допомогою приладу Alcotest «Drager 6820» № ARHK 0551, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, з позитивним результат який складає 2,74% проміле ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» убачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В протоколі серії АБА № 122429 від 11.02.2025 року, по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , працівниками поліції було зазначено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.9а ПДР України, а саме: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою було надано 4 (чотири) диски із відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських.

Дослідивши у судовому засіданні вищезазначені відеозаписи, суд дійшов висновку, що відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію".

Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити суб`єктивне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, що прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння

Так, відповідно до відеофайлу, який міститься на дисковому носії №1, тайкод з 0:31:00 до на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest «Drager 6820», ОСОБА_1 спочатку відмовився, і майже одразу погодився.

Водночас, у судовому засіданні, ОСОБА_1 наголосив, що проходження огляду за допомогою Alcotest «Drager 6820» було з грубим порушенням, а саме: йому запропонували використовувати застарілі трубочки для проходження огляду (мовою оригіналу).

Однак, відеофайл, повністю спростовує дані пояснення, та свідчить, що ОСОБА_1 був повністю ознайомлений з процесом проходження огляду. Йому було запропоновано ознайомитись із сертифікатом на прилад, та весь процес було зафіксовано на боді-камеру.

При цьому, звертаю увагу, що ОСОБА_1 жодного заперечення щодо неправомірних дій, порушення його прав та законних інтересів під час проходження огляду на стан сп`яніння і після нього, не висловлював.

Також, на пряме питання працівника поліції щодо того, що саме вживав ОСОБА_1 перед керуванням транспортним засобом, останній відповів, що давно вже не п`є.

Проте, у судовому засіданні, неодноразово, ОСОБА_1 наголошував на тому, що вжив алкоголь після того вже, як сталось ДТП та повідомив про це працівників поліції.

Водночас, відеофайли, які містяться в матеріалах вищезазначеної справи про адміністративне правопорушення, не містять будь-яких підтверджень вищезазначеному факту, а саме, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після ДТП.

Напроти, ОСОБА_1 на усіх відеозаписах має поведінку, яка не відповідає обстановці. В нього наявні порушення координації рухів та мови, при цьому, будь-яких пояснень з даних фактів, останній працівникам поліції не надавав.

Окрім цього, відповідно до відеофайлу, який міститься на дисковому носії №2, тайкод з 0:14:00, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, на що останній погодився, і з часом відмовився від проходження огляду у медичному закладі, та відповідно до відеофайлу ОСОБА_1 від підпису відмовився.

Суд з цього приводу вбачає в діях ОСОБА_1 спробу щодо затягнення оформлення відносно нього матеріалів справи про адміністративне правопорушення з метою уникнути складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, відповідно до відеозапису, який міститься на дисковому носії №2, тайкод 1:30:00, ОСОБА_1 неодноразово питав щодо можливості поїхати з місця вчинення ДТП.

Тобто, відповідно до відеофайлів, що містяться у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , останній не висловлював заперечення щодо результату огляду на стан сп`яніння, щодо показів спеціального приладу Alcotest «Drager 6820», відмовився від проходження огляду у медичному закладі, та не надав жодних пояснень щодо керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що інкримінували йому працівники поліції.

До позиції сторони захисту суд відноситься критично, оскільки така позиція спростовується об`єктивними доказами, оцінку котрим суд дав, а не визнання ОСОБА_1 провини спосіб його захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Суд вважає, що на дослідженому судом відеозаписі зафіксовані всі події обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та такою, що підтверджує обставини, які мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не скоєно адміністративного правопорушення, та недійсності окремих доказів відхиляються, оскільки вони зводяться до особистого, суб`єктивного тлумачення норм матеріального та процесуального закону і хибній оцінці одиничних доказів. При цьому, сторона захисту оцінює і тлумачить такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Доводи сторони захисту про невинуватість ОСОБА_1 , викладені у судовому засіданні, не спростовують досліджені судом докази під час судового засідання.

Так, сторона захисту посилається, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та зупинки транспортного засобу під його керуванням на ньому не зафіксовано.

Суд відхиляє дане ствердження сторони захисту, як таке, що спростоване відеозаписом, на якому ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним, а не іншою особою, транспортним засобом SKODA OCTAVIA державний номерний знак НОМЕР_1 , так і особисто він це підтвердив у судовому засіданні.

При цьому, суд зазначає, що фактом зупинки та залишення свого транспортного засобу, знаходження правопорушником поруч транспортного засобу, є дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_1 , внаслідок якої на останнього було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Тобто, стороною захисту не було подано жодного доказу щодо невинуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та факти, які були зазначені у поясненні, що подано суду, були спростовані поясненнями самого ОСОБА_1 , як у судовому засіданні, так і на відеозаписах.

Окрім цього, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме главі І, ст.4 зазначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

При цьому, суд зазначає, що працівником поліції в межах чинного законодавства, та з урахуванням ст.ст. 4,5,7,10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було проведено огляд водія ОСОБА_1 щодо перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, після чого було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобі, де зазначено позитивний показник 1,80% проміле.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зокрема, вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, який складений повноважною особою згідно вимог КУпАП, вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, та відповідний пункт Правил дорожнього руху, сформульовано звинувачення, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння стороною захисту суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376.

Інструкцією № 1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції № 1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях ЄСПЛ, зокрема по справах «Коробов проти України» від 21.07.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно зі ст. 251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

Окрім цього, суд зазначає, що на теперішній час є великою проблемою зріст кількості водіїв, які знаходяться у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які керують транспортними засобами, що призводить до негативних наслідків, таких як дорожньо-транспортні пригоди, при цьому слід зазначити, що такі справи про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП набули систематичного характеру та призводить до обговоренню у суспільстві.

Крім того, особи, яких притягують до адміністративної відповідальності можуть зухвало ставитись до рішень суду щодо накладення на них адміністративного стягнення у вигляді штрафу, позбавлення права керування транспортними засобами, що може напряму впливати на повторність таких дій і створення легковажного ставлення до рішення суду щодо притягнення них до адміністративної відповідальності.

Стан сп`яніння, як узагальнене правове поняття це психічний стан особи в момент вчинення правопорушення, викликаний вживанням алкогольних напоїв, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин, який характеризується послабленням інтелектуальної і вольової сфери психічної діяльності людини. При цьому знижуються передбачливість і обережність, зростають відхилення від нормальної поведінки та проявляються в більш широкому діапазоні небезпечна поведінка, неправильного сприйняття навколишнього та реагування на обстановку, яка склалась, втрачається реальне уявлення про те, що відбувається.

Слід зазначити, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 свідомо сів за кермо автомобіля, розуміючи, що знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, тобто скоїв дане правопорушення, не замислюючись при цьому, що вживання алкоголю та керування транспортним засобом може призвести до тяжких наслідків.

З огляду на вищевказане, суд прийшов до висновку, що наявна в адміністративному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення адміністративного правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні надала суду можливість постановити рішення за наслідками розгляду адміністративного провадження.

Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, доведеність вини у його вчинені та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в адміністративному провадженні, що дало змогу суду прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин слід враховувати роз`яснення, яке міститься в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зі змісту якого слідує, що суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.

Таким чином, у відношенні ОСОБА_1 можливо застосувати такий вид стягнення, визначений ч. 1 ст. 130 КУпАП, як позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 не позбавлявся права керування всіма видами транспортних засобів.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, приймаючи до уваги, відсутність в матеріалах справи відомостей про настання негативних або тяжких наслідків для інших фізичних чи юридичних осіб не настало, беручи до уваги, що у минулому останній не притягався до адміністративної відповідальності, в тому числі і за аналогічні правопорушення, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Такий вид адміністративного стягнення буде відповідати завданню КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

В той же час, відповідно до п.13) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

ОСОБА_1 було надано копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 12 квітня 2018 року.

Таким чином, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вчинив правопорушення, будучи учасники бойових дій.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

На підставі п. 13) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати на користь держави судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: Воробйов В.Л.

23.04.2025