Номер провадження 3/521/436/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Засядьвовк О.Д.,

за участю секретаря Положенцевої Ю.Ю.,

представника Одеської митниці Бурчо І.Й.,

представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності Приміча Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з Одеської митниці Державної митної служби України за протоколом складеним відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 17.12.2019 виданий 5118, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол № 0813/50000/24 від 06.08.2024 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_1 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

З вищезазначеного протоколу про порушення митних правил вбачається, листом Держмитслужби України від 24.05.2024 №20/20-02-01/7/533 до Одеської митниці спрямовано лист військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України від 19.05.2024 №15186, згідно із змістом якого надано інформацію про не підтвердження отримання військовими частинами окремих товарів гуманітарної допомоги, зокрема, не підтверджено факт отримання військовою частиною НОМЕР_3 товару гуманітарної допомоги, що було ввезено на митну територію України в зоні діяльності митного поста «Орлівка» Одеської митниці.

Під час проведення перевірки із використанням бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ було встановлено, що 08.04.2022 через зону митного контролю пункту пропуску «Орлівка» митного поста «Орлівка» Одеської митниці в напрямку «в`їзд в Україну» під керуванням громадянки України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 17.12.2019 органом 5118) було ввезено на митну територію України в якості гуманітарної допомоги легковий автомобіль марки «MITSUBISHI» модель «L200» 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_4 , VIN № НОМЕР_5 (реєстрація Республіка Болгарія).

Як підставу для пропуску на митну територію України вищезазначеного товару гуманітарної допомоги громадянкою України ОСОБА_1 для здійснення митного оформлення було подано декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 08.04.2022 №500420/2022/803, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 17.12.2019 органом 5118, переклад інвойсу виданого фірмою «БАТКОВЦИТЕ ПРО И НАДРУМТУР» (Софія, Болгарія).

Відповідно до даних вищевказаної декларації ОСОБА_1 перемістила через митний кордон України в якості гуманітарної допомоги вищевказаний транспортний засіб на адресу військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ). Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 08.04.2022 №500420/2022/803, заповнено та підписано громадянкою України ОСОБА_1 .

Згідно даних, що містить переклад інвойсу виданого фірмою «БАТКОВЦИТЕ ПРО И НАДРУМТУР» (Софія, Болгарія), вартість легкового автомобілю марки «MITSUBISHI» модель «L200», р.н. НОМЕР_4 , VIN № НОМЕР_5 (реєстрація Республіка Болгарія) становить 7000 євро, що згідно курсу НБУ на дату ввезення вказаного транспортного засобу на митну територію України становить 223470,8 грн.

Згідно інформації, зазначеної в листі військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України від 19.05.2024 №15186, військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) вищевказану гуманітарну допомогу не отримувала.

Таким чином, на думку митного органу, громадянкою України ОСОБА_1 були вчинені дії спрямовані на переміщення товару «легковий автомобіль марки «MITSUBISHI» модель «L200» 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_4 , VIN № НОМЕР_5 (реєстрація Республіка Болгарія)» вартістю 223470,8 грн. через митний кордон України із приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу як підстави для переміщення товару документів, які містять неправдиві відомості щодо одержувача, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі не приймала.

На адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Приміча Д.В. надійшли письмові пояснення по справі, на підставі яких просив закрити провадження за даним протоколами по справам у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_1 не заперечує факт ввезення вказаного автомобіля як гуманітарної допомоги, проте умислу на порушення закону остання не мала. В судовому засіданні просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення

Представник митниці в судовому засіданні висловив думку про необхідність притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 оскільки вина останньої у вчиненні адміністративних правопорушень доведена повністю та підтверджується зібраними по справі доказами та вважає за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення, відповідно до санкції статті, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Заслухавши представника митниці, дослідивши надані суду матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що листом Держмитслужби України від 24.05.2024 №20/20-02-01/7/533 до Одеської митниці спрямовано лист військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України від 19.05.2024 №15186, згідно із змістом якого надано інформацію про не підтвердження отримання військовими частинами окремих товарів гуманітарної допомоги, зокрема, не підтверджено факт отримання військовою частиною НОМЕР_3 товару гуманітарної допомоги, що було ввезено на митну територію України в зоні діяльності митного поста «Орлівка» Одеської митниці.

Під час проведення перевірки із використанням бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ було встановлено, що 08.04.2022 через зону митного контролю пункту пропуску «Орлівка» митного поста «Орлівка» Одеської митниці в напрямку «в`їзд в Україну» під керуванням громадянки України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 17.12.2019 органом 5118) було ввезено на митну територію України в якості гуманітарної допомоги легковий автомобіль марки «MITSUBISHI» модель «L200» 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_4 , VIN № НОМЕР_5 (реєстрація Республіка Болгарія).

Як підставу для пропуску на митну територію України вищезазначеного товару гуманітарної допомоги громадянкою України ОСОБА_1 для здійснення митного оформлення було подано декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 08.04.2022 №500420/2022/803, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 17.12.2019 органом 5118, переклад інвойсу виданого фірмою «БАТКОВЦИТЕ ПРО И НАДРУМТУР» (Софія, Болгарія).

Відповідно до даних вищевказаної декларації ОСОБА_1 перемістила через митний кордон України в якості гуманітарної допомоги вищевказаний транспортний засіб на адресу військової частини НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ). Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 08.04.2022 №500420/2022/803, заповнено та підписано громадянкою України ОСОБА_1 .

Згідно даних, що містить переклад інвойсу виданого фірмою «БАТКОВЦИТЕ ПРО И НАДРУМТУР» (Софія, Болгарія), вартість легкового автомобілю марки «MITSUBISHI» модель «L200», р.н. НОМЕР_4 , VIN № НОМЕР_5 (реєстрація Республіка Болгарія) становить 7000 євро, що згідно курсу НБУ на дату ввезення вказаного транспортного засобу на митну територію України становить 223470,8 грн.

Під час розгляду справи в суді досліджувався лист військової частини НОМЕР_3 від 31.03.2022 №0036, підписаний командиром окремого полку спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », майором ОСОБА_3 , який надавався ОСОБА_1 в якості підстави переміщення транспортного засобу через митний кордон України на адресу військової частини НОМЕР_3 .

Одеською митницею направлено лист від 20.03.2025 №7.10-5/20-01/8.2/4497 до військової частини НОМЕР_3 з метою підтвердження або спростування факту видачі вищевказаного листа.

Листом від 30.03.2025 №1776/9/279 (вх. Одеської митниці від 31.03.2025 №7628/8.2/7.10-5) військова частина НОМЕР_3 повідомила, що лист від 31.02.2022 № 0036 не видавався, а також, що оформлення вказаного листа не відповідає офіційному оформленню військової частини НОМЕР_3 .

Разом з тим військова частина повідомила, що майор ОСОБА_3 та особа ОСОБА_4 , зазначені у даному листі, не перебувають та не перебували у списках військової частини НОМЕР_3 .

Згідно інформації, зазначеної в листі військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України від 19.05.2024 №15186, військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) вищевказану гуманітарну допомогу не отримувала.

Згідно з ст. 1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 року №1192-XIV гуманітарна допомога цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації». Безоплатна допомога (пересилка, виконання робіт, надання послуг) - надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації донорам.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» (із змінами) (далі постанова Кабінету міністрів України від 01.03.2022 № 174) на період воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги від донорів (у значенні Закону України «Про гуманітарну допомогу») здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою згідно з додатком без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Суд зауважує, що з 01.12.2023 переміщення гуманітарної допомоги, врегульовано іншим порядком пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2023 № 953 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану (ПКМУ від 01.03.2022 № 174 з 01.12.2023 втратила чинність). При цьому, Порядок митного оформлення вантажів гуманітарної допомоги, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2000 № 544, та Порядок взаємодії центральних і місцевих органів виконавчої влади та Національного банку щодо реалізації Закону України «Про гуманітарну допомогу», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2013 № 241, не застосовуються.

Згідно ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митним кодексом України визначено, що товарами є, будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі (п. 57 ст. 4 Митного кодексу України).

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 8 незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до п. 6 цієї Постанови підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Диспозиція ч. 1 ст. 438 МК України передбачає відповідальність особи за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Статтею 68 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частинами 6 та 8 статті 264 МК України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана з собою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Викладені вище обставини встановлені при проваджені по даній справі та підтверджуються наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення № 0813/5000/24 від 18.04.2024; копією листа з Держмитслужби України від 24.05.2024 №20/20-02-01/7/533;копією митної декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 08.04.2022 №500420/2022/803, інформацією з веб-порталу «Єдине вікно» щодо вартості т/з; листом від 30.03.2025 №1776/9/279 (вх. Одеської митниці від 31.03.2025 №7628/8.2/7.10-5) ВЧ НОМЕР_3 , іншими документами до справі.

Письмові заперечення не спростовують вини ОСОБА_1 , оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи.

Отже в діях громадянки України ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи особу порушника та ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, з конфіскацією цих товарів.

Окрім того, із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605, 60 грн., оскільки відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 458, 459, 461, 483, 487, 527-529 МК України, ст. ст. 23, 33, 251, 252, 280, 283-287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 111 735 ( сто одинадцять тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 40 копійок, з конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил - легкового автомобілю марки «MITSUBISHI» модель «L200», р.н. НОМЕР_4 , VIN № НОМЕР_5 (реєстрація Республіка Болгарія), на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справ протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Д. Засядьвовк