Єдиний унікальний номер судової справи 477/3074/24
Номер провадження 33/812/173/25 Головуючий у місцевому суді: Козаченко Р.В.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Носіковим І.М.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

та його захисника адвоката Рясного В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рясного Владислава Денисовича на постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №189720, який надійшов на розгляд до Жовтневого районного суду Миколаївської області і був складений 06 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 заначено, що 05 грудня 2024 року близько 23 год. 20 хв. в селі Мішково-Погорілове по вулиці Громадянській біля будинку №11 водій, керуючи транспортним засобом, не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, та здійснив зіткнення зі стоячим на правому узбіччі транспортним засобом. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Такими діями водій порушив вимоги п.п.«б» п.2.3, п.10.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Постановою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Рясний В.Д., подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 березня 2025 року та прийняти у справі нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права. Звернуто увагу на те, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду справи, оскільки суд не дослідив всіх істотних обставин справи та не надав правової оцінки наявним у справі доказам.

Вказано, що в порушення вимог ст.256 КУпАП зазначена в протоколі відносно ОСОБА_1 суть адміністративного правопорушення не відповідає ст.124 КУпАП.

Звернуто увагу на те, що обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП є спричинення пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Однак, при викладенні в протоколі суті адміністративного правопорушення не зазначено взагалі транспортний засіб, з яким відбулось зіткнення. Також не зазначено у вказаному вище протоколі й інформацію щодо іншого учасника ДТП, свідків, потерпілих.

При цьому, суд самостійно не може встановлювати склад адміністративного правопорушення та обставини його вчинення, та розглядає справу в межах складу адміністративне правопорушення, який зазначений в протоколі.

Крім цього, судом першої інстанції не було досліджено, що ОСОБА_1 , 05 грудня 2024 року транспортним засобом автомобілем марки Hyundai Terracan не керував. 05 грудня 2024 року, зазначеним транспортним засобом керувала інша особа ОСОБА_2 . Особа, яка притягається до відповідальності, знаходилась в автомобілі, в якості пасажира. Працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно нього у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 був відсутнім під час прибуття працівників поліції наступного дня для складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції, серед іншого, залишено і поза увагою те, що із відеозапису, який долучено до матеріалів справи, не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом того дня.

Зазначено, що долучена до протоколу про адміністративне правопорушення схема ДТП складена без участі особи, яка керувала транспортним засобом в момент ДТП. Ця схема не містить даних: про особу, яка керувала транспортним засобом, про його автомобіль, про відповідні пошкодження транспортного засобу, яким він начебто керував. При цьому, на підпис та ознайомлення ОСОБА_1 вказана схема не надавалася.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Рясний В.Д. доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримали та просили її задовольнити.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП (в редакції, яка діяла на час вчинення ДТП) передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п.«б» п.2.3, п.10.11 ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.п.«б» п.2.3, п.10.11 ПДР, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Зокрема, ч.3 ст.41 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, пп.«б» п.2.3 ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.11 ПДР передбачено, що у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За положеннями вказаної статті, протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №189720, який був складений 06 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , зазначено, що 05 грудня 2024 року близько 23 год. 20 хв. в селі Мішково-Погорілове по вулиці Громадянській біля будинку №11 водій, керуючи транспортним засобом, був не уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, та здійснив зіткнення зі стоячим на правому узбіччі транспортним засобом. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Такими діями водій порушив вимоги п.п.«б» п.2.3, п.10.11 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 поліцейським кваліфіковані за ст.124 КУпАП, порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вчинення адміністративне правопорушення, а також вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівники поліції дійшли висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Цим пунктом ПДР визначена пріоритетність проїзду у випадках коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена вимогами ПДР України, у такому випадку дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Між тим, у дорожньо-транспортній пригоді, що зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, правила п.10.11 ПДР не діють, оскільки з матеріалів справи та наявних в них письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вбачається, що автомобіль, марки і моделі ВАЗ 2106, не перебував у стані руху, та, відповідно, траєкторія руху транспортних засобів не перетиналась.

Також до матеріалів справи додана схема місця ДТП, але аналізуючи її, можна дійти висновку про те, що вона складена з порушенням вимог Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди не повно відображено об`єкти та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин.

Щодо зазначення в протоколі про порушення вимог п.п.«б» п.2.3 ПДР, то його положення є загальними правилами, тому порушення таких правил може інкримінуватися водію лише в сукупності з іншим відповідним пунктом ПДР, який регулює дії водія в конкретній дорожній обстановці.

Будь-яких інших доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суду не надано.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Вищевказане свідчить про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

За змістом ст.ст.7,251,254,279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі доказів, зібраних особами, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

З огляду на наведене суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення обмежений лише тими обставинами правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз норм ст.124 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

Кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч.2 ст.6 Конвенції, та заборону подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст.4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

За правилами ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, ст.268 КУпАП регламентовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З системного аналізу наведених правових норм КУпАП слід дійти висновку про те, що притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням ст.284КУпАП.

За наведених підстав, апеляційний суд приходить до висновку, що притягнення ОСОБА_1 до юридичної відповідальності слід пов`язувати саме із складанням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення від 06 грудня 2024 року.

При цьому, складання протоколу це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №189720 від 06 грудня 2024 року є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху (ст.254 і ст.255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає (ч.1 ст.254 КУпАП та ч.2 ст.251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

Слід зауважити, що до повноважень суду не віднесено вирішення питань щодо дотримання (недотримання) водієм вимог Правил дорожнього руху, про які не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, та не належить збирання доказів на користь сторони обвинувачення, оскільки суд розглядає справу на засадах об`єктивності, неупередженості, диспозитивності.

Так, в обґрунтування оскаржуваної постанови суд послався на порушення ОСОБА_1 вимог п.10.1 ПДР. Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначаючи про порушення ОСОБА_1 саме вимог п.10.1 ПДР, які не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (примірник протоколу, який наданий останньому), вищезазначеного не врахував, фактично вийшов за межі складеного протоколу про адміністративне правопорушення, а також, не виконав вимоги п.2 ч.1 ст.278 КУпАП за змістом яких орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, не перевірив чи виконано поліцейськими вимоги ч.2 ст.251 КУпАП, та помилково постановив судове рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до п.39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З огляду на викладене провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

За такого, постанова судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 березня 2025 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рясного Владислава Денисовича задовольнити частково.

Постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. скасувати та прийняти у справі нову постанову.

Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова