Справа № 752/4611/25
Провадження №: 3/752/2580/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Вдовиченко О.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

29.01.2025 року о 22 год. 44 хв., ОСОБА_1 , в м. Києві по вул. Васильківській 34, керував транспортним засобом «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 не маючи права керування, тобто порушив вимоги п. 2.1а) ПДР. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова ААД№884930 від 14.05.2024). Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суд неодноразово, а саме п`ять разів, належним чином повідомляв ОСОБА_1 про день, час та місце судового розгляду протоколу, проте останній в судове засідання не з`явився.

В судове засідання, призначене на 13.03.2025 року з`явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Полянчук В.Б., який з метою належного захисту прав клієнта та забезпечення права на захист згідно договору про надання правової допомоги від 08.02.2025 року звернувся в день засідання із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, не зробивши цього завчасно та не підготувавшись до судового засідання. Судом задоволено заяву захисника, надано для ознайомлення справу про адміністративне правопорушення та відкладено її розгляд, оскільки захисник не готовий до судового засідання.

В судове засідання, призначене на 21.03.2025 року також з`явився захисник Полянчук В.Б. і знову звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи з метою забезпечення ОСОБА_1 права на судовий захист та доступ до суду, оскільки на дане судове засідання він не зміг з`явитись, через віддаленість проживання та відсутність фінансової та фізичної можливості. Суд в черговий раз відклав розгляд справи про адміністративне правопорушення, забезпечуючи ОСОБА_1 право на захист та доступ до суду, роз`яснивши при цьому його захиснику можливість участі ОСОБА_1 дистанційно в режимі відеоконференції.

В судове засідання, призначене на 11.04.2025 року знову з`явився захисник Полянчук В.Б. та звернувся до суду з аналогічним клопотанням про відкладення розгляду справи з метою забезпечення ОСОБА_1 права на судовий захист та доступ до суду, добавивши при цьому що у ОСОБА_1 не вдалося отримати електронний цифровий підпис для реєстрації та взятти участь в засіданні дистанційно в режимі ВКЗ. Суд і в цей раз також задовольнив клопотання захисника, про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення з метою забезпечення права особи на захист та доступ до суду, роз`яснивши при цьому, що це в останнє, оскільки захисником окрім подачі клопотань про відкладення, не вжито жодних заходів зі своєї сторони, щоб відібрати у ОСОБА_1 пояснення, надати їх суду, та як захисник підтримати та забезпечити погоджену з ним позицію захисту в судовому засіданні. Додатково суд роз`яснив захиснику, що дана категорія справ згідно ст. 268 КУпАП не передбачає обов`язкової участі в судовому засіданні особи, відносно якої складено протокол.

В судовому засіданні, призначеному на 18.04.2025 року знову взяв участь лише захисник Полянчук В.Б., який вже наполягав на направленні справи про адміністративне правопорушення за підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова, а саме за місцем проживання ОСОБА_1 . Суд, не видаляючись до нарадчої кімнати прийняв рішення про відмову в задоволенні клопотання захисника, а саме в направленні справи про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП за підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова, тобто за місцем проживання ОСОБА_1 , оскільки згідно ст. 276 КУпАП, це є право суду, а не його обов`язок. Додатково суд мотивував свою відмову тим, що подія мала місце 29.01.2025 року, справа надійшла до суду лише 19.02.2025 року, по справі було вже призначено та відкладено з метою забезпечення права на захист особи чотири судові засідання, а згідно ст. 38 КУпАП, строк накладення адміністративного стягнення спливає 29.04.2025 року, і таке клопотання, судом в першу чергу розцінено як спосіб затягнути розгляд протоколу та уникнути відповідальності. Після такої відмови відразу захисником в судовому засіданні було надано суду клопотання про відвід складу суду, виготовлене друкованим текстом на трьох аркушах, що свідчить про його виготовлення завчасно до судового засідання, не знаючи при цьому яке буде рішення суду по розгляду клопотання.

Клопотання про відвід 22.04.2025 року було розглянуто суддею Первушиною О.С. та відмовлено в його задоволенні оскільки клопотання захисника ґрунтується на припущеннях та зводиться виключно до власних міркувань заявника, оскільки ним не наведено жодної належної підстави, яка б могла свідчити про упередженість судді. Крім того також слід зазначити, що під час розгляду заяви про відвід захисник Полянчук В.Б. в судове засідання не з`явився, а подав до суду клопотання про відкладення судового засідання, оскільки зайнятий в розгляді іншої справи, однак як встановлено суддею Первушиною О.С. посилання захисника на нібито участь його в судовому засіданні по справі № 761/14291/24 є неправдивим, оскільки така справа розглянута та не призначена до розгляду на 22.04.2025 року. Такі дії захисника Полянчука В.Б., як вважає суд, також свідчать про небажання розглянути справу а навпаки всіма можливими процесуальними шляхами затягнути її розгляд.

Після розгляду заяви про відвід судом було призначено чергову дату судового засідання на 25.04.2025 року, в яке знову не з`явився ОСОБА_1., захисник Полянчук В.Б. в чергове подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в розгляді іншої справи. В судове засідання з`явився ще один захисник ОСОБА_1 - адвокат Федоров Д.С.

В судовому засіданні захисник Федоров Д.С. в першу чергу звернувся до суду з клопотанням про фіксацію судового засідання, яке було судом задоволено.

Після чого захисником під час розгляду протоколу було заявлено клопотання про забезпечення безпосередньої участі ОСОБА_1 в судовому зсіданні, а також забезпечення участі в судовому засіданні представника органу опіки та піклування, оскільки ОСОБА_1 є неповнолітнім. В задоволенні таких клопотань захиснику Федорову Д.С. було відмовлено та роз`яснено, що судом до цього чотири рази за клопотаннями його колеги відкладались судові засідання з метою забезпечення явки ОСОБА_1 в судове засідання, однак жодних дій вчинено не було. Також захиснику Полянчуку В.Б. було роз`яснено що відповідно ст. 268 КУпАП участь ОСОБА_1 під час розгляду даного протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП не є обов`язковою, а тому більше суд не буде відкладати розгляд справи з таких підстав. Що стосується участі в судовому засіданні представника органу опіки та піклування, суд також відмовляє в задоволенні такого клопотання оскільки згідно ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Крім того захисником Федоров Д.С. було заявлено ще два клопотання: - про виклик працівників поліції в якості сторони обвинувачення; - про повернення матеріалів справи для належного оформлення. Дані клопотання є ідентичними по тексту, в тому числі прохальною частиною, відрізняються лише назвою. Судом було прийнято та долучено до матеріалі справи дані клопотання та повідомлено захиснику, що вони будуть вирішені після дослідження наявних в матеріалах справи доказів з метою встановлення доцільності таких клопотань.

В подальшому судом було досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого чітко вбачаються всі обставини, які відбувались під час вчинення правопорушення та на місці зупинки і оформлення матеріалів справи. На відео, видно як патрульний автомобіль на протязі двох хвилин на великій швидкості з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору переслідує інший автомобіль «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який в подальшому зупинився біля магазину «ВАРУС». Інспектор поліції підійшов до водія ОСОБА_1 , запитав чому він тікав, нащо ОСОБА_1 відповів, що злякався, однак він не заперечував, що дійсно керував ТЗ та тікав, тобто не виконував вимогу про зупинку ТЗ. На вимогу інспектора надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, ОСОБА_1 передав поліцейському свідоцтво про реєстрацію ТЗ та замість посвідчення водія лише паспорт громадянина України, оскільки посвідчення водія відповідної категорії для керування автомобілем у нього немає. Дану обставину, а саме факт керування ОСОБА_1 ТЗ не маючи посвідчення водія відповідної категорії, в судовому засіданні і не заперечував сам захисник. Єдине на що він звертав увагу суду у своїх клопотаннях та усно під час перегляду відео на те, що суду не надано належних доказів повторності вчинення даного адміністративного правопорушення, що на думку захисника в свою чергу ставить під сумнів кваліфікацію дій ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується встановлення факту повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, у суду відсутні будь-які сумніви, оскільки як вбачається з наданого суду відеозапису, інспектором під час перевірки документів детально перевірено наявність вчинених водієм правопорушень, і встановлено факт вчинення 14.05.2024 року правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Також інспектором встановлено, що відносно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді попередження. В свою чергу ОСОБА_1 на місці зупинки не заперечував встановлення такого факту, відповів на питання інспектора, що попередній раз під час оформлення матеріалів він надавав поліції посвідчення водія на мотоцикл. Тобто з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки розумів що відбувається, усвідомлював, що відносно нього складається протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто за повторне протягом року керування ТЗ без посвідчення водія.

За результатами перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського та дослідження письмових доказів, наданих в додаток до протоколу, судом було відмовлено захиснику в клопотанні про повернення матеріалів справи для належного оформлення, оскільки згідно протоколу чітко зрозуміло дії особи, відносно якої він складено, також відеозапис, витяг з бази у вигляді постанови та довідка про підтвердження повторності повністю відображають обставини, які відбувались на місці події. Підстав встановлення додаткових чи будь-яких інших обставин у суду не виникає. Також судом було відмовлено захиснику в задоволенні клопотання, яке називається «про виклик працівників поліції в якості сторони обвинувачення», а за текстом повністю ідентичне попередньому «про повернення матеріалів справи для належного оформлення», яке вже вирішено.

Після прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотань, захисником було заявлено чергове клопотання про відвід складу суду, яке передано судді в письмовому вигляді надруковане на 7 аркушах, що також свідчить про завчасне його виготовлення з викладеною мотивацією нібито упередженості судді Вдовиченко О.О. в частині безмотивованоної відмови в задоволенні клопотання, не знаючи наперед яке в судовому засіданні суддею буде прийнято рішення по задоволенню чи відмові в задоволені клопотань захисника. Також захисник у своєму клопотанні про відвід, як і його попередник, стверджує про незабезпечення суддею можливості ОСОБА_1 безперешкодно отримати судовий захист та доступ до суду, що на його думку викликає сумнів у неупередженості судді.

Дане клопотання суд залишає без розгляду та долучає до матеріалів справи, оскільки воно повторно заявлене з аналогічних підстав, ґрунтується на припущеннях захисника та має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування розгляду справи, оскільки строк накладення адміністративного стягнення закінчується 29.04.2025 року.

Що стосується забезпечення ОСОБА_1 безперешкодно отримати судовий захист та доступ до суду, слід нагадати, що у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності згідно вимог закону окрім процесуальних прав, є ще процесуальні обов`язки, одним з яких є явка особи до суду за викликом, або повідомлення суду про поважність причин неявки. За весь час розгляду справи від ОСОБА_1 , який постійно повідомлявся належним чином, однак жодного разу не з`явився до суду за викликом та жодного разу не повідомив суд про поважність причин неявки його до суду. Така процесуальна поведінка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ніяким чином не свідчить про її бажання брати участь в судовому засіданні, надавати пояснення і т.д.

Аналізуючи вищевикладене слід зауважити що за весь час судового розгляду а саме п`яти судових засідань, двома захисниками заявлено ряд клопотань процесуального та організаційного характеру, в тому числі про відвід судді двічі, однак жодного разу ні захисниками, ні особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не надано суду будь-яких доказів чи відомостей щодо суті вчиненого правопорушення, тобто доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Така процесуальна поведінка учасників, як вважає суд спрямована не на встановлення всіх необхідних обставин справи, що є основним обов`язком під час розгляду справи, а навпаки на затягування розгляду справи з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Вислухавши доводи захисника Федорова Д.С. , дослідивши письмові докази по справі та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Приймаючи таке рішення суд виходив з наступного. Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, дійсно ОСОБА_1 керує автомобілем «BMW» не маючи при цьому посвідчення водія відповідної категорії. На тому ж відеозаписі інспектором поліції чітко встановлено та підтверджено ОСОБА_1 факт вчинення ним 14.05.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що у свою чергу підтверджує повторність вчинення ним адміністративного правопорушення та кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Захисник в судовому засіданні наголошував щодо доказів повторності, а саме він стверджував про те, що суду не надано достатніх та достовірних доказів повторного вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, однак його доводи, як вважає суд також ґрунтувались на припущеннях та власному переконанні, оскільки під час розгляду протоколу в судовому засіданні з доказів, наданих суду в сукупності було чітко встановлено факт повторності та вірність кваліфікації дій ОСОБА_1 , що у свою чергу нівелювало необхідність задоволення клопотань захисника про повернення матеріалів справи для доопрацювання та виклику в судове засідання поліцейських для встановлення чи спростування таких обставин.

Наданих суду доказів в сукупності достатнього для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 233725 від 29.01.2025 року, який на момент його розгляду в суді не скасований та не визнано дії працівників поліції щодо його складання незаконними; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та витягом з бази копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що підтверджує повторність вчинення правопорушення.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого порушення, особу водія ОСОБА_1 , вважаю за необхідне визнати його винним у вчиненні правопорушення та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування на мінімальний строк передбачений санкцією статті. Разом з тим, враховуючи особу ОСОБА_1 , а також те, що він не є власником ТЗ, не застосовувати додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення ТЗ.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 126, 283-285 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування на строк 5 (п`ять років) без оплатного вилучення ТЗ.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О. Вдовиченко