Справа №: 398/1002/25
провадження №: 3/398/542/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"25" квітня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко Ірина Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградської області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 252401 від 20 лютого 2025 року, цього дня о 21 год. 38 хв. в Кіровоградській області, Олександрійському районі, с. Новий Стародуб, по вул. Лесі Українки, буд. 79, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21061, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан визначення алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування автомобілем відсторонений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

25 квітня 2025 року до суду надійшли письмові пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Ковальової Т.Ю., в яких вона просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення. Свою позицію обґрунтовує тим, що протокол про адміністративне правопорушення складено безпідставно, оскільки ОСОБА_1 в цей день не вживав алкогольних напоїв. Також зазначає, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування було записано частинами, що порушує вимоги п.2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Крім того, звертає увагу на низьку якість звуку відеозапису. Також поліцейський не повідомив ОСОБА_1 про наявність в останнього конкретних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, що свідчило б про наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння. Ознаки алкогольного сп`яніння як «почервоніння обличчя, тремтіння рук», що вказані у протоколі, не підтверджуються дослідженими відеозаписами. Адвокат Ковальова Т.Ю. звертає увагу також на те, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, що свідчить про недотримання процедури та порядку виявлення у водія, який керував транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння та є істотним порушенням процедури проходження водієм транспортного засобу огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Таким чином, захисник Ковальова Т.Ю. вважає, що наявні у матеріалах справи докази є неналежними та не можуть бути взятими суддею до уваги на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відтак провадження у справі підлягає закриттю.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник адвокат Ковальова Т.Ю., у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 наразі проходить військову службу, у зв`язку з чим не може бути присутнім у судовому засіданні. Також підтримала заявлене у письмових пояснення клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, посилаючись на викладені в ньому доводи. Також додала, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його процесуальні права, крім того, на думку захисника, наявні у ОСОБА_1 вади мовлення, могли стати підставою для сприйняття поліцейськими його мови, як мови особи, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вислухавши пояснення адвоката Ковальової Т.Ю., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі Порядок), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 Розділу І Інструкції передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом ; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Положеннями п. 7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

За приписами п. 6, 7, 8 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Системний аналіз зазначених норм законодавства дає підстави зробити висновок, що у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, поліцейський пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. У разі відмови водія на проходження огляду на місці зупинки або незгоди з його результатами поліцейський направляє водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. У випадку відмови водія від проходження огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук та від проходження медичного огляду на стан визначення алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

При цьому відповідно до вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, велася відеофіксація зазначених подій за допомогою технічного засобу відеозапису S/N. З дослідженого в судовому засіданні відеозапису (файл NOR_000000_000000_4637_AA_N0039) з нагрудної боді-камери поліцейського встановлено, що у проміжку часу з 21 год. 49 хв. по 21 год. 51 хв. під час спілкування з водієм ОСОБА_1 поліцейський поцікавився, чи не вживав останній алкогольних напоїв та чи згоден на проходження огляду із застосуванням «Драгера». Водій відповів, що вживав алкоголь вчора, сьогодні не вживав. Також поліцейський повідомив, що відчуває від ОСОБА_1 запах алкоголю. О 21 год. 51 хв. зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер». В той же час, у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу, поліцейськими не було запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, натомість складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. На відеозаписі о 21 год. 57 хв. зафіксовано, що поліцейським роз`яснено ОСОБА_1 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Суддя звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Отже, враховуючи, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, поліцейські мали запропонувати пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я. Саме дотримання зазначеного алгоритму дій та відмова водія від проходження огляду як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я може свідчити про наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів сторони захисту про неналежність як доказу доданого до протоколу відеозапису суд звертає увагу на те, що відеозапис є об`єктивним та незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи доказом у справі, оскільки містить достовірну фіксацію подій, що є предметом судового розгляду. На виконання вимог ст. 266 КУпАП та ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію України» поліцейськими використано технічні засоби з метою відеофіксації подій та долучено відеозапис як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зроблений відповідний запис в протоколі. Разом з тим, нормами чинного законодавства не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейськими. До матеріалів справи про адміністративне правопорушення приєднано відеозапис, який стосується вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 . Відеозапис відображає послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність чи відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суддя зазначає, що відповідно до ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися неспростовним доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Відповідно до статті 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи. При цьому, жоден з наявних доказів у справі не має наперед визначеного доказового значення.

Відповідно до практики ЄСПЛ суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи норми чинного законодавства та оцінивши усі докази, суддя за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, про недоведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Всі інші доводи, наведені у письмових поясненнях адвокатом Ковальовою Т.Ю. були предметом ретельного дослідження і змістовного аналізу та на думку судді носять загальний характер та є суб`єктивними. Таким чином, суддя вважає, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент захисника, оскільки вони не спростовують висновків суду а, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 247, 266, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя І.П. Шинкаренко