ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1143/25 Справа № 206/451/25 Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко Т. В. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності захисника Черкавського Юрія Сергійовича та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційну скаргу захисника Черкавського Ю.С., у інтересах ОСОБА_1 , подану на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Відповідно до змісту постанови, водій ОСОБА_1 , 11.01.2025 р. о 12 год. 00 хв., в м. Дніпро, вул. Чаплинська, 131, керував транспортним засобом ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою спеціального технічного приладу алкотестеру «Драггер», результат тесту № 3137 - 0,30 % проміле. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись зі змістом постанови суду першої інстанції захисник Черкавський Ю.С. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить про скасування постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2025 року та ухвалення нової постанови, якою провадження у справі закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що перед складанням протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено його права. Працівником поліції не наголошено жодної ознаки спяніння, що слугувало б підставою для вимоги проходження огляду. В акті огляду зазначені ознаки спяніння, які не наголошені ОСОБА_1 та працівники поліції не вказують, що є запах алкоголю.

Зазначає, що з відеозапису вбачається адекватна поведінка ОСОБА_1 , а тому, відсутні були підстави для проведення огляду. Відомостей того, що ОСОБА_1 співробітниками поліції розяснювався порядок застосування спеціального технічного засобу на відеозаписі не зафіксовано та матеріали справи не містят, а відеозапис не є безперервним.

Вказує, що ОСОБА_1 не зміг скористатися своїм правом на огляд в закладах охорони здоров`я, адже, по-перше, йому ніхто не роз`яснив такого права та можливість, а по-друге, йому відразу було повідомлено про те, що його доставлять до ТЦК та СП.

Під час апеляційного розгляду справи захисник Черкавський Ю.С. підтримав подану стороною захисту апеляційну скаргу і просив про скасування постанови суду та про закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

Перевіривши матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, вислухавши захисника Черкавського Ю.С. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції не було дотримано вказаних вимог закону при розгляді справи.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів).

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта щодо порушення порядку і процедури проходження огляду на стан сп`яніння з огляду на таке.

Під час апеляційного перегляду, було досліджено відеозапис з бодікамери працівника поліції, де зафіксовано подію, яка мала місце 11.01.2025 р. о 12 год. 00 хв., в м. Дніпро, по вул. Чаплинська, 131, було зупинено автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 . Працівники поліції повідомили водію причину зупинки автомобіля.

Під час перевірки особи працівником поліції було встановлено інформацію, що ОСОБА_1 перебуває в розшуку ТЦК. Після цього, інший поліцейський одразу запитує ОСОБА_1 про те, чи вживав він щось та пропонує пройти огляд на стан спяніння, при цьому жодних ознак сп`яніння працівниками поліції не вказується.

Надалі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного спяніння, результат тесту 0,30 проміле. Після огляду працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вищенаведені дії працівника поліції свідчать про недотримання працівниками поліції процедури та порядку виявлення у водія, який керував транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння, є істотним порушенням передбаченим в Інструкції проходження водієм транспортного засобу огляду, що виключає доведеність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративного матеріала за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 убачається, що під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Також, відеозаписом не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав та суті вчиненого ним правопорушення.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Всупереч вищезазначеним нормам, працівниками поліції не було проінформовано ОСОБА_1 про наявність в нього ознак алкогольного спяніння.

Також, з наданого відоезапису вбачається, що ОСОБА_1 , після того як він пройшов огляд за допомогою технічного засобу, працівниками поліції не було встановлено думку останнього про згоду з результатом огляду на стан алкогольного спяніння та не роз`яснено його права на проходження такого огляду в медичному закладі у разі не згоди з результатом даного огляд на стан спяніння.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, які виразились у недотримання процедури та порядку виявлення у водія, який керував транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння, що є істотним порушенням передбаченим в Інструкції проходження водієм транспортного засобу огляду, що виключає доведеність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановила:

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В.Рябчун