Провадження № 3/686/3468/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28квітня 2025 року м. Хмельницький

СуддяХмельницького міськрайонного суду ХмельницькоїобластіДзюбак О.В., розглянувши справу про притягнення до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 14.03.2004 -

за ч.2 ст.173-2 ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,,

установив:

ОСОБА_2 12 квітня 2025 року близько 20год. 00 хв., перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_3 , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали увисловлюванні нецензурною лайкою,нанесенні ударівпо обличчю, внаслідок чого була завдана шкода її фізичному і психічному здоров`ю. Указані дії ОСОБА_2 органом,який ініціював процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч.3 ст.173-2 КУпАП як вчинені повторно протягом року, особою, яка піддана адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2 КУпАП

В судовому ОСОБА_4 вину у вчиненні указаного правопорушення визнав, зазначив, щиро розкаявся, шкодує про свій вчинок.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст.173-2 КУпАП, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, повторно протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Однак, під час судового розгляду встановлено, що кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.3 ст.173-2 КУпАП є неправильною, оскільки відомостей про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП немає, що підтверджується довідкою з адмінпрактики.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом серії ВАБ507740 від 12.04.2025, заявою ОСОБА_3 , щодо вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 , письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_5 ,де зазначено що ОСОБА_6 12.04.2025 вчинивдомашнє насильство відносно неї, зізнавальними поясненнями ОСОБА_2 в судовому засіданні.

З урахуванням відсутності відомостей про повторність вчинення ОСОБА_2 указаного правопорушення, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 ЗУ №2229-VIII).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17 ч.1 ст.1 ЗУ №2229-VIII).

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного та фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування

Досліджені у судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_2 діяв умисно з наміром вплинути на психіку своєї дружини ОСОБА_3 шляхом висловлювання нецензурною лайкою, приниження, заподіянні удару по обличчю, чим спричинив емоційну невпевненість потерпілої, нездатність захистити себе, та це завдало шкоду їїта психічному та фізичному здоров`ю.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисних дій психологічного характеру, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Крім цього, ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що 12 квітня 2025 року близько 20 год. 00 хв., перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_3 , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою, нанесенні ударів по обличчю, внаслідок чого була завдана шкода її фізичному і психічному здоров`ю у присутності неповнолітнього сина ОСОБА_7 1 11.01.2019. (протокол серії ВАБ 507739)

Постановою суду від 24.04.2025 справи № 686/11095/25 та справу № 686/11096/25 про притягнення до адміністративної ОСОБА_2 за ч.3 ст. 173-2 КУпАП та за ч.2 ст.173-2 КУпАП об`єднано в одне провадження для їх спільного розгляду.

Об`єднаній справі наданий № 686/11095/25 (провадження №3/686/3486/25).

Суд зауважує, що за однією подією адміністративного правопорушення уповноваженими особами батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в Хмельницькій області було складено два протоколи про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.173-2 КУпАП, правопорушенням є діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що особою, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 у присутності дитини вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство. При цьому протокол про адміністративне правопорушення не містить в описі суті вчиненого адміністративного правопорушення дій ОСОБА_2 саме стосовно дитини, як про це зазначено у 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто які дії стосовно дитини було ним вчинено, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю цієї дитини.

Натомість Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024 було внесено зміни до ст. 269 КУпАП («Потерпілий»), відповідно до якої якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Тобто, якщо правопорушення вчинено не відносно неповнолітньої дитини, а тільки у її присутності, то вказана дитина визнається потерпілою і у працівників поліції не має необхідності складати окремий протокол, так як жодних дій по відношенню до дитини вчинено не було.

Як слідує з матеріалів справи, неповнолітня ОСОБА_9 є свідком вчинення домашнього насильства відносно його матері, так як безпосередні дії не були направлені на нього.

Указане підтверджується також письмовими поясненнями , відібраними у ОСОБА_10 у присутності його матері ОСОБА_3 , згідно з якими ОСОБА_10 став свідком сварки між батьком і матір`ю.

Отже, вчинення домашнього психологічного насильства ОСОБА_2 в присутності дитини не може свідчити про наявність складу ще одного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу указаного адміністративного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя враховує, що ОСОБА_2 є особою працездатного віку, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність суд не встановив, з метою виховання правопорушника в дусі поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за доцільне та необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу.

З огляду на відсутність даних про вчинення ОСОБА_2 раніше аналогічних правопорушень, суд не вбачає необхідності у направленні порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, відповідно до статті 39-1 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у дохід держави.

Керуючись ст.ст. 173-2,249, 276-280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двадцятинеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору у дохід держави.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Після набрання постановою законної сили:

- стягувачем штрафу є: УПП Хмельницькій області, місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Коцюбинського, 35/1;

- стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5;

- боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 .

Реквізити для сплати штрафу: населений пункт: Хмельницький, отримувач: ГУК у Хмельницькій обл./Хмельницький район/21081100; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0022490; код класифікації доходів бюджету 21081100; найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи та інші санкції, призначення платежу:штраф по справі 686/11095/25.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5 призначення платежу: судовий збір по справі 686/11095/25.

Квитанції слід подати у каб. № 4 (2-й поверх), вул. Пилипчука,1, м. Хмельницький. У разі направлення оригіналів квитанцій засобами зв`язку вказувати адресу: 29001, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 54 (із обов`язковим зазначенням «направляю квитанції по справі №686/11095/25»).

Суддя Олександр ДЗЮБАК