Справа № 393/79/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року селище Кам`янець

Суддя Новгородківського районного суду Кіровоградської області Подліпенець Є.О., за участю секретаря судового засідання Гладир К.С., особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Дем`яненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-щі Кам`янець справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого монтером колії 3-го розряду в Укрзалізниці, не одруженого, осіб на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Новгородківського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №230944 складений 26.01.2025 року інспектором сектору поліцейської діяльності №1 (смт Новгородка) ВП №2 (м. Кропивницький) КРУП ГУНП в Кіровоградській області, капітаном поліції Репело В.В., згідно якого 26.01.2025 року о 18:00 год на а/д Н-23 (35 км) ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 26.01.2025 року десь після 18-00 год він дійсно їхав на автомобілі Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_2 , але сидів на пасажирському сидінні, в якості саме пасажира. Вказаним автомобілем він не керував, так як вживав в цей день вдома спиртні напої та попросив свого брата ОСОБА_2 , який також був вдома та не вживає алкоголь, відвезти його в с. Куцівка до їхнього двоюрідного брата. Дмитро сів за кермо його автомобіля, а він сів поруч. Коли їхати на автодорозі, десь між населеними пунктами Новгородкою та Куцівкою, перед Великою Чечеліївкою, його брата засліпило зустрічне авто і він вискочив на обочину. Транспортний засіб зупинився, перехилився та заглох. Вони вийшли з авто, оглянули його, пошкоджень не було. Але машина не заводилась, бо була перехилена і бензин з баку не потрапляв до мотору. Потім до них під`їхали для надання допомоги якісь люди які їхали по дорозі. В цей час його брат ОСОБА_3 здалеку побачив авто поліції, яке направлялося в їх бік, і повідомивши, що йому не потрібні проблеми з мобілізацією та втік в лісосмугу. Також пояснив, що хто викликав поліцію невідомо. Коли приїхали працівники поліції, вони почали йому пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, проте він відмовився так як не керував автомобілем та вживав алкоголь. Він не пам`ятає чи пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні. При цьому під час складання відносно нього адмінматеріалів, поліцейські не роз`яснили йому прав, які він мав при складанні протоколу, зокрема щодо можливості ознайомитися з матеріалами та зібраними доказами по справі, скористатися послугами адвоката, заявляти клопотання, тощо, що він вважає грубим порушенням своїх прав. Таким чином, оскільки матеріали справи складені незаконно, і він взагалі не керував автомобілем вважає, що немає підстав для притягнення його до відповідальності.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Дем`яненко Т.О. в судовому засіданні підтримала раніше надане клопотання про закриття провадження по справі, та просила суд закрити провадження по справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Своє клопотання обґрунтувала тим, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №230944 від 26.01.2025 року, яким притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не відповідає дійсності та обставинам справи. Так до протоколу не долучено жодного доказу того, що останній керував транспортним засобом, а не стояв: відсутнє відео з реєстратора поліцейського автомобіля, відсутнє відео з особистих камер поліцейських, а тому відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Сам ОСОБА_1 стверджував працівникам поліції, що за кермом автомобіля він не був, а охороняв свою машину, яка була на узбіччі, а авто керував його брат ОСОБА_2 , який не справився з керуванням і транспортний засіб занесло на узбіччя. Брат покинув місце ДТП, а він залишився охороняти авто та працівників поліції не викликав. Проте останні, всупереч слів ОСОБА_1 склали відносно нього протокол про адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не встановивши в дійсності хто ж саме керував автомобілем. Між тим, з оглянутого відеозапису та з матеріалів справи, зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не було здійснено. На диску відеозапису багато часу відсутнє зображення та звуковий запис. Крім того, працівниками поліції жодних прав та обов`язків при складанні протоколу ОСОБА_1 не роз`яснювалося. Все вищевикладене є грубим порушенням прав останнього. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. А тому, враховуючи вищевикладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 доводиться йому рідним братом. 26.01.2025 року в неділю ввечері вони з братом гуляли та вирішили поїхати до свого двоюрідного брата, який мешкав в с. Куцівка. Він сів за кермо автомобіля брата, бо той був в стані алкогольного сп`яніння, а він був тверезий, та під час руху на трасі його засліпив зустрічний автомобіль та він схопив узбіччя і з`їхав з траси. Автомобіль перехилився і не заводився. Пізніше вони побачили, як до них їде поліцейське авто. Він вирішив втікти, бо злякався, що йому вручать повістку до ТЦК, від якого він ховається, а його брат залишився на місці. Що в подальшому там відбувалося йому невідомо. Крім цього пояснив, що він має посвідчення водія категорія А, В, С, Д, та має великий стаж водіння. Після ДТП авто брата було не пошкоджене, проте не заводилось.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адмінвідповідальності, його захисника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, переглянувши доданий відеозапис, суддя прийшов до наступного.

Так, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також відповідно положень ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідальність особи наступає, як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно протоколу про адмінправопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину порушення саме п.2.5 ПДР України, (відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння).

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено, на підтвердження пред`явлених ОСОБА_1 обвинувачень, до протоколу про адмінправопорушення серії ЕПР1 №230944 від 26.01.2025р. додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.01.2025р., диск з відеозаписом з місця події, розписка ОСОБА_4 від 26.01.2025р., довідка інспектора САП Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія та про те, що останній протягом року двічі притягувався до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАПпро що вказано в протоколі в графі «до протоколу додається».

З долученого до протоколу відеозапису вбачається, що працівники поліції в темну пору доби підійшли до транспортного засобу, який знаходився в перехиленому стані за межами проїзної частини, та з автомобіля виліз, якийсь чоловік, який вказав, що він не водій вказаного авто, а лише зупинився допомогти. ОСОБА_1 в свою чергу знаходився біля автомобіля та вказав поліцейським, що не керував вказаним авто. В процесі спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 неодноразово їм наголошував, що не керував транспортним засобом. Проте, працівник поліції вказав, що саме він керував вказаним транспортним засобом. Після чого, поліцейський повідомив ОСОБА_1 що у останнього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що останній відмовився мотивуючи це тим, що він не керував транспортним засобом. Також після відмови пройти огляд на місці, поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що останній також відмовився мотивуючи це тим, що він не водій вказаного транспортного засобу, а пасажир. Після чого відносно нього було складено протокол про адмінправопорушення за ч 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Між тим слід наголосити, що для закінченого складу адмінаправопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , треба встановити чи керувала така особа транспортним засобом, (чи є вона водієм), оскільки в протилежному випадку на неї не можуть розповсюджуватися відповідні норми ПДР, (зокрема п.2.5), та вона не може нести за їх не виконання відповідальності.

З наданих суду матеріалів (доказів) не вбачається, що ОСОБА_1 26.01.2025 року о 18:00 год. на а/д Н-23 (35 км) керував транспортним засобом автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_2 , а відповідно він не міг порушити п. 2.5 ПДР України, оскільки вимоги вказаного пункту стосуються лише водіїв та осіб, які керують транспортними засобами, в зв`язку з чим він не має бути підданий адмінвідповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього слід вказати, що в наданому суду відеозаписі не міститься зафіксованих даних щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, і як вбачається з відеозапису останній дану обставину на місці не визнає та оспорює. Також з відеозапису не вбачається, що поліцейським взагалі вживалися будь - які передбачені законом заходи направлені на виявлення та встановлення особи водія, тобто залучалися та допитувалися свідки події, тощо. Слід також вказати, що з даних долученого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зазначав працівнику поліції, що він не керував автомобілем.

Між тим, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не підтверджує обставин щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відповідно порушення п. 2.5 ПДР України, що як наслідок виключає відповідальність останнього за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що доказів на підтвердження обставин, які вказують про факт керування ОСОБА_1 26.01.2025 року о 18:00 год. на а/д Н-23 (35 км) транспортним засобом автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_2 до протоколу не долучено, зокрема, відсутні показання свідків, висновки експертів, фотозображень, дані відеозапису, інші документи, які б вказували, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем о 18:00 год 26.01.2025р., тощо, підстав вважати, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення не має.

Між тим покази свідка ОСОБА_2 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу за відомо неправдивих показів, спростовують обставини викладені в протоколі, та свідчать про те, що ОСОБА_1 26.01.2025 року о 18:00 год. на а/д Н-23 (35 км) не керував транспортним засобом автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_2 .

Протилежного матеріали справи не містять.

Інші докази вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР України за обставин викладених в протоколі суду не надано. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Отже, на підставі наданих матеріалів, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування гр. ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, що виключає його відповідальность за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі.

Слід також наголосити, що сам по собі факт знаходження ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмова на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, без доведення тієї обставини, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом (є водієм), не утворюють склад адмінправопорушення передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу повно та всебічно і надаючи оцінку всім обставинам справи слід зазначити, що відповідно до положень частини четвертої статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу про що робиться відмітка у протоколі.

З дослідженого відеозапису вбачається, що поліцейський при складанні протоколу в порушення вимог частини четвертої статті 256 КУпАП не роз`яснив ОСОБА_1 , його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема права знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання, скористатися правовою допомогою адвоката, а також права передбачені ст. 63 КУ, а саме право не свідчити проти себе членів сім`ї та близьких родичів коло яких визначено законом, що в свою чергу при збиранні доказів поліцейськими та оформленні відповідних матеріалів, призвело до грубого порушення прав останнього, зокрема прав на захист, та вказує на незаконність як доказу складеного протоколу та інших похідних від нього матеріалів.

Інші доводи сторони захисту в даному випадку не впливають на прийняте судом рішення та не спростовують висновків суду.

Згідно принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що матеріали справи не містять достатньої сукупності беззаперечних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому, за відсутності інших доказів, вважаю недостатніми надані суду докази для доведення в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адміністративної справи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 40-1, 221, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Новгородківський районний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 , начальнику Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Суддя Є.О. Подліпенець