ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/14095/24

Провадження № 3/522/1991/25

23 квітня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., за участі секретаря судового засідання Волохової В.Р., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Коржука І.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з полку УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

04.08.2024 року о 02 годині 55 хвилин у м. Одесі по вул. Рішельєвській, 53, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Огляд зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alkotest 7510».

Результат огляду виявився позитивний та склав 0,28 ‰ проміле.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 04.08.2024 року проводив час із друзями та залишив автомобіль на паркувальному майданчику, оскільки збирався переночувати у них. Пізніще плани змінились і він о першій годині ночі пішов на вул. Рішельєвську забрати автомобіль. Оскільки він не місцевий і не знає дорогу, керувався навігатором, який згодом вийшов з ладу. Тоді він вирішив зупинитись і під час паркування заїхав на бордюр, зачепивши при цьому стовпчик, у зв`язку із чим, під`їхала патрульна машина і на нього було складено два протоколи за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП. Коли його повідомили, що він виглядає нетверезо і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, він попросив співробітників поліції надати йому сертифікат відповідності технічного пристрою, на що йому відмовили. Тоді ОСОБА_1 попросив проїхати для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, у чому йому також було відмовлено. Підтримав клопотання захисника і просив справу відносно нього закрити.

Захисник Коржук І.О. надав суду письмові пояснення, в яких зазначав, що ОСОБА_1 висловив свою незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння, але його не було направлено на огляд в найближчому закладі охорони здоров`я. Поліцейський, на думку захисника, не повідомив ОСОБА_1 про те, що вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейські не повідомили йому жодної ознаки алкогольного сп`яніння, які передбачені відповідно п. 3 розділу І Інструкції. Відеозапис, який міститься в матеріалах справи не є безперервним, на відео зафіксовані лише часткові часові відрізки, а саме, ППР 473678, 471478, 473265, на відео не було належно зафіксовано процедуру проведення такого огляду та на такому не зафіксовано процедуру ознайомлення, надання для підпису даного протоколу про адміністративного правопорушення та акту огляду на стан сп`яніння, а також не зафіксовано відмови особи від дачі пояснень та щодо отримання другого примірника протоколу. ОСОБА_1 не було надано сертифікат відповідності газоаналізатору, за допомогою якого проводився огляд. Зазначив, що оскільки працівниками поліції не було дотримано вимог закону щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, то такий огляд вважається недійсним. Крім того, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

За таких обставин, захисник просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також дослідивши долучені до матеріалів справи відеозаписи з місця пригоди, суддя приходить до наступного.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №107513 від 04.08.2024 року; довідкою від 04.08.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 має посвідчення водія; довідкою про те що протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП від 04.08.2024 року; роздруківкою приладу «Drager Alkotest 7510»,згідно якої результат огляду ОСОБА_1 виявився позитивний та склав 0,28 ‰ проміле; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.08.2024 року; відеозаписом з місця події, долученого до матеріалів справи.

Як убачається із відеозаписів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №107513 від 04.08.2024 року, ОСОБА_1 спав за кермом автівки із ввімкненим двигуном. Коли прокинувся, пояснив співробітникам поліції, що пив какао, після чого йому було повідомлено, що підставою для його зупинки стало вчинення ним ДТП, оскільки він збив паркувальний стовпчик. Під час спілкування з ОСОБА_1 співробітник патрульної поліції запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, мотивувавши це тим, що поведінка ОСОБА_1 не є адекватною. Після чого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alkotest 7510», результат якого виявився позитивним і склав 0,28 ‰ проміле. ОСОБА_1 повідомив поліцейських, що пив пиво. Потім співробітниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що відносно нього будуть складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП, та відповідно їх було складено. Як убачається із відеозапису на диску №2, ОСОБА_1 телефонував іншій особі, яка забере його автівку.

Таким чином, оглянуті судом записи із місця події повністю спростовують пояснення ОСОБА_1 , надані ним у судовому засіданні.

Зафіксовані відеозаписами обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджені відеозаписи фіксують реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності з іншими доказами по справі. Оглянуті відеозаписи дають можливість встановити їх узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому суд приймає їх як належний доказ у справі.

Так, вимогами ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п. 6 Розділу I Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 висловив свою незгоду з результатами огляду та його не було направлено для проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, спростовуються тим, що на пропозицію поліцейських проїхати до медичного закладу ОСОБА_1 відповіді не надав, натомість запитав: «Чи далеко їхати?». Крім того, у протоколі серії ЕПР1 №107513 від 04.08.2024 року, наявний підпис ОСОБА_1 , який свідчить про те, що з протоколом він погодився. Після того, як ОСОБА_1 було повідомлено про те, що буде складений протокол відносно нього, він не наполягав на проходженні огляду у медичному закладі.

На твердження захисника про те, що огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою приладу «Drager Alkotest 7510» недійсний, суд зазначає наступне.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік.

Тобто, технічні засоби, що використовуються органами національної поліції для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, проходять технічне обслуговування з інтервалом в 1 рік.

Так, у роздруківці драгера «Drager Alkotest 7510» вказана остання дата градуювання 12.10.2023 року, в свою чергу огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відбувався вказаним приладом 04.08.2024 року, тобто в межах встановленого річного терміну.

За таких обставин, в суду відсутні сумніви щодо достовірності результатів технічного засобу, а працівники поліції правомірно використали зазначений газоаналізатор для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Під час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повернувся до автомобілю та продовжив спати, після чого останній був ознайомлений із його змістом.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом та автомобіль не був доставлений на спеціальний майданчик чи стоянку не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Крім того, з оглянутого судом запису убачається, що як сам ОСОБА_1 , так і співробітники поліції вживали заходів для того, щоб транспортний засіб забрала інша особа, яка має на це право.

Між тим, доводи захисника про затримання транспортного засобу або відсутність такого затримання не мають в цьому випадку юридичного значення, оскільки такі обставини не є предметом розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вищевказані докази, поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

Враховуючи обставини справи, дані про особу правопорушника, вважаю необхідним визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкцій ч.1 ст.130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судовий збір, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 283,284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 коп. Отримувач коштів ГУК в Одеській області /Приморський район/ 22030101 ЄДРПОУ отримувача - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UА0015758, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: К.О. Лагода