КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/977/2025 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Любченко Н.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., зі стягненням судового збору на користь держави у розмір 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови судді, 14 листопада 2024 року о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Ярослава Мудрого, 36, керував транспортним засобом «ЗАЗ VIDA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїжджаючи з вул. Северина Наливайка на вул. Ярослава Мудрого, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 ПДР України, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечно, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Audi А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 2.3 б, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Любченко Н.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує, що з відеозапису, наданого за запит з Житлового Комунального Господарства Білоцерківської міської Ради, з камер відео спостереження розташованих в районі перехрестя вул. Северина Наливайка та Ярослава Мудрого в м. Біла Церква вбачається, що ОСОБА_1 здійснював рух транспортним засобом з другорядної дороги в той час коли транспортний засіб «Богдан», який перебував на головній дорозі зупинився та його пропускав, а водій ОСОБА_2 рухаючись по головній дорозі позаду транспортного засобу «Богдан», виїхав на зустрічну смугу руху, здійснив обгін ТЗ «Богдан» на Т-образному перехресті, порушивши п. 14.6 ( а) ПДР, п.17.4, п.2.3(б), п. 10.1, п.1.1 ПДР, після чого сталося ДТП.

Як вказує апелянт, з висновків суду першої інстанції та пояснень водія транспортного засобу «Audi А6» ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 повинен був передбачити, що ТЗ «Богдан», який його випускав з другорядної дороги і на який саме і орієнтувався ОСОБА_1 , в цей момент по зустрічній смузі водій «Audi А6» ОСОБА_2 здійснить обгін ТЗ «Богдан» з виїздом на зустрічну смугу руху з перетином суцільної лінії дорожньої розмітки на Т - подібному перехресті.

Також апелянт зазначає, що поза увагою суду залишились тоді і подальші дії водія «Audi А6» ОСОБА_2 , вразі наявності попереду ТЗ «Богдан» інших автомобілів, які також з великою вірогідністю могли б там бути, враховуючи дуже жвавий та щільний рух ТЗ по вул. Ярослава Мудрого м. Біла Церква в «час пік», що і вбачається з відео запису камер міста.

З відеозапису з відеореєстратора, що був наданий водієм ОСОБА_2 , виключно в судовому засіданні ( на місце ДТП відеозапис не був наданий працівникам поліції), вбачається, що автомобіль «Audi А6» рухається по головній дорозі попереду якого рухається автомобіль «Богдан», який зупинився на зупинці, після чого автомобіль «Богдан» виїжджає із зупинки, наблизившись до Т-образного перехрестя зупиняється під кутом, автомобіль «Audi А6» не зменшуючи швидкості, не зупиняє свій ТЗ, виїжджає на зустрічну смугу перетнувши суцільну лінію на Т-образному перехресті, після чого відбувається зіткнення з автомобілем «ЗАЗ VIDA».

На думку апелянта, відповідно до п.п. 1.4, 1.5 та 16.11 Правил дорожнього руху України (ПДР), ОСОБА_1 був вправі розраховувати на виконання іншими учасниками дорожнього руху ПДР і перед виконанням лівого повороту з другорядної дороги на головну йому у випадку необхідності, якщо б його маневром створювалася небезпека для руху водієві найближчого до нього автомобіля Богдан, що наближався зліва, належало дати дорогу саме автомобілю Богдан та автомобілям, які рухались по полосі в яку він мав намір повернути, а не здійснити розворот, як зазначено в оскаржуваній постанові.

Таким чином, як стверджує апелянт, на противагу висновкам суду першої інстанції, дослідженим судом доказами, долученими працівниками поліції в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , не доводиться поза розумним сумнівом, що водій ОСОБА_1 під час руху був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, та виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу транспортним засобам, які наближалися до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Любченко Н.Ю., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених,думку ОСОБА_2 , який заперечував проти апеляційної скарги, переглянувши відеозаписи з місця події, заслухавши в судовому засіданні пояснення судового експерта КНДІСЕ ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Відповідно до вимог Пунктом 2.3б Правил дорожнього руху, передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.2 Правил дорожнього руху, крім іншого передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній.

Порушення ОСОБА_1 вимог Прави дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 173680, з якого вбачається, що 14 листопада 2024 року о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Ярослава Мудрого, 36, керував транспортним засобом «ЗАЗ VIDA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїжджаючи з вул. Северина Наливайка на вул. Ярослава Мудрого, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 ПДР України, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечно, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Audi А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються схемою місця ДТП від 14.11.2024, поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 про те, що він рухався по головній дорозі та автомобіль «ЗАЗ VIDA», який рухався в другорядній дорозі, не надав переваги в русі його автомобілю, внаслідок чого відбулося зіткнення.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність наявних доказів у справі доходжу висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , який не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 ПДР України, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечно, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Audi А6», є порушенням п.п. 2.3 б, 10.1 ПДР України та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що він не заперечує того факту, що він на автомобілі «ЗАЗ VIDA», виїжджав з другорядної дороги на головну, та під`їжджаючи до головної дороги, зупинився і чекав поки проїде транспорт, щоб мати змогу виїхати на головну дорогу, тобто виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 ПДР. При цьому, в смузі руху, яку він мав проїхати для подальшого руху в потрібному для нього напрямку, рухалось маршрутне таксі «Богдан», водій якого, від`їжджаючи з зупинки громадського транспорту після висадки пасажирів, побачив його автомобіль «ЗАЗ VIDA», зупинився, мигнув фарами, та надав можливість виїзду з другорядної дороги. Побачивши все це, ОСОБА_1 розпочав виїзд на головну дорогу, яка має по одній смузі в обох напрямках. Проїхавши смугу руху, де стояло маршрутне таксі, він почав виїжджати в іншу смугу руху, однак, на цій смузі руху відбулось зіткнення з автомобілем «Audi А6», який рухався в зустрічній для нього смузі руху, перетнувши в порушення вимог ПДР України суцільну лінію горизонтальної розмітки та об`їжджаючи маршрутне таксі. Тому вважає, що саме дії водія «Audi А6» суперечать вимогам ПДР України і є причиною зіткнення транспортних засобів.

Захисник Любченко Н.Ю. суду апеляційної інстанції вказала, що наявна в матеріалах справи схема місця ДТП є дещо неправильною, зокрема, вказала, що дійсно проїзна частина вул. Ярослава Мудрого має по одній смузі в обох напрямках. При цьому, смуги руху розділені суцільною лінією, а на схемі вказано, що переривчастою. Захисник вказала, що переривчаста смуга починається лише на перехресті вул. Я. Мудрого та вул. С.Наливайка, яка й надає можливість виїзду транспортних засобів, які їдуть по вул. С.Наливайка (другорядної дороги) на вул. Я.Мудрого (головну дорогу). Захисник акцентувала увагу апеляційного суду на тому, що в порушення Правил дорожнього руху, водій автомобіля «Audi А6», побачивши в нерухомому стані маршрутне таксі «Богдан», що рухалось попереду нього, водій якого надавав можливість її підзахисному ОСОБА_1 виїхати з другорядної на головну дорогу, не зменшуючи швидкості, пересікши суцільну лінію, виїхав на зустрічну смугу руху, продовжив по ній рух, що і стало причиною зіткнення з автомобілем «ЗАЗ VIDA», який з дотриманням вимог ПДР України здійснював виїзд з другорядної дороги на головну.

Під час апеляційного розгляду водій транспортного засобу «Audi А6» ОСОБА_2 пояснив, що він рухався по вул. Я. Мудрого. Під`їжджав до перехрестя з другорядною дорогою - вул. Северина Наливайка, та перед ним з зупинки виїхав «Богдан» та зупинився криво з правої сторони. Він - ОСОБА_2 їхав з невеликою швидкістю, контролював дорожню обстановку. Натомість «Богдан» став переді ним перешкодою, виїхав без світлових покажчиків, без ввімкнених поворотів. Йому було не відомо з якою метою «Богдан» зупинився. Дорожня обстановка і правила дорожнього руху дозволяли йому здійснити об`їзд цього транспортного засобу. Коли він почав об`їжджати цей транспортний засіб, який стояв не рухаючись на дорозі, криво, то отримав удар в праву сторону.

ОСОБА_2 вказує, що «Богдан» був для нього перешкодою, адже, був у нерухомому стані, і правила дорожнього руху дозволяли йому зробити об`їзд перешкоди, перед транспортним засобом «Богдан» не було ні пішохідного переходу, ні автомобілів, що чітко видно на відео. Коли він рухався, то бачив, що в смузі руху, де зупинився «Богдан», перед ним нікого не було, зустрічна смуга була вільна, що давало йому можливість здійснити об`їзд перешкоди. Згідно вимог ПДР суцільну смугу, яка позначається розміткою 1.1, дозволено перетинати у випадках об`їзду перешкоди або якщо транспортний засіб рухається зі швидкістю менше 30 км/год. Вказує, що він не порушував жодного пункту ПДР. Він зменшив швидкість і здійснив маневр об`їзду. З якою метою «Богдан» стояв поперед дороги йому не було відомо, він один стояв перед ним без жодних знаків, він створив йому перешкоду в русі.

Він врахував при здійсненні маневру об`їзду те, що здійснював його на Т-образному перехресті. ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_1 повинен був виконати вимоги знаку 2.1, зокрема, дати дорогу всім автомобілям, які рухаються по головній дорозі, в тому числі і його автомобілю, не дивлячись на те, що він рухався в зустрічній для нього смузі руху. Він не знає, чи « Богдан » пропускав «ЗАЗ VIDA», чи можливо з іншої причини перебував в нерухомому стані. Йому - ОСОБА_2 , чітко було видно всю дорожню обстановку, але, автомобіля ОСОБА_1 він не бачив до зіткнення. Вказує, що в даному випадку йому було дозволено рух по зустрічній смузі. Стверджує, що ПДР вказують, що рух з другорядної дороги можна здійснювати, коли водій впевнився в безпечності цього маневру. Вважає, що ОСОБА_1 не впевнився в безпечності маневру, а якби впевнився, то не стукнув би його автомобіль. Вказує, що зіткнення відбулось в смузі руху, на якій він мав рухатись.

В судовому засіданні досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення та переглянуті відеозаписи з місця події.

Після їх дослідження, ОСОБА_1 пояснив, що він не підписав схему ДТП, оскільки не був з нею згоден. Вказує, що лінія дорожньої розмітки по головній дорозі була суцільною, а не переривчастою, як зазначено у схемі, а також зіткнення відбулось на смузі зустрічного руху. ОСОБА_1 вказав, що він рухався дуже повільно. Коли зупинився «Богдан» і пропускав його, він розраховував, що інші транспортні засоби не будуть порушувати ПДР, оскільки щоб об`їхати «Богдан» треба було виїхати на зустрічну смугу. Вважає, що ДТП відбулась внаслідок ненадання ОСОБА_2 переваги маршрутному таксі, виїзду на зустрічну смугу і обгону на перехресті на Т-образному перехресті.

ОСОБА_2 пояснив, що маршрутка повністю зупинилися і тому йому нічого не залишалося як здійснити маневр об`їзду, він пригальмував і виїхав на зустрічну смугу. Як тільки він по зустрічній почав виїжджати із -за маршрутки, ОСОБА_1 стукнув його автомобіль. Удар прийшовся між крилом і передньою пасажирською дверкою.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги захисника Любченко Н.Ю. в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні був допитаний провідний судовий експерт КНДІСЕ ОСОБА_4 , який після ознайомлення з матеріалами справи та перегляду відеозапису з місця події пояснив, що дорожньо - транспортна пригода трапилась на Т- образному перехресті. При цьому, автомобіль «Ауді А6» здійснював об`їзд нерухомого маршрутного таксі з частковим виїздом на зустрічну смугу руху, при якому відбулося контактування транспортних засобів. По напрямку руху автомобіля «ЗАЗ» встановлено дорожній знак 2.1 ПДР, який вказує на те, що він знаходиться на другорядній дорозі. Вимоги цього знаку говорять про те, що він має дати дорогу транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі, в пункті 16.11 ПДР наведено ще додатково, що не в залежності від напрямку їх подальшого руху. Для водія автомобіля «Ауді А6» виїзд на зустрічну смугу руху, з врахуванням нанесення вузької суцільної лінії, навіть з урахуванням, що це Т -образе перехрестя не було заборонено, адже він здійснював об`їзд нерухомої перешкоди у виді маршрутного таксі, а згідно ПДР заборонено в такій ситуації саме обгін транспортного засобу, а обгін передбачає одночасний рух обох транспортних засобів, що не було встановлено в даній ситуації, адже, всі учасники вказали, що на момент ДТП, маршрутне таксі «Богдан» було в нерухомому стані, і це підтверджується дослідженими відеозаписами.

Вказуючи, що автомобіль «ЗАЗ» повинен був дати дорогу транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі, в тому числі і автомобілю «Ауді», мається на увазі те, що при виїзді з другорядної дороги, він мав обрати такий режим переміщення, при якому він може забезпечити цю вимогу. Враховуючи, що відбулось контактування, ця вимога дотримана не була, а тому в діях водія «ЗАЗ» є невідповідність вимогам дорожнього знаку 2.1. та п. 16.11 ПДР. Що стосується вимог п.2.3 б ПДР, то це загальний пункт - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою. Щодо п. 10.2 ПДР, то він говорить, що при виїзді з прилеглої території водій повинен дати дорогу транспортним засобам, які рухаються по дорозі, тут виїзд з не прилеглої території, так розуміє, що це перехрестя, тут булу інша дорога. Трактувати цю дорожню обстановку відносно пункту 10.2 ПДР позбавлено технічного сенсу. Пункт 10.1 ПДР в комплексі з п. 16.11 ПДР може мати місце, оскільки водій при обранні режиму переміщення повинен був обрати такий режим, при якому він може забезпечити безпеку дорожнього руху. Те, що один транспортний засіб надає тобі перевагу в русі, не говорить про те, що це зроблять всі інші транспортні засоби, які рухаються по головній дорозі. Якщо враховувати, що маршрутне таксі зупинилось і обмежувало оглядовість, з точки зору водія авто «ЗАЗ», під час руху він повинен обрати такий режим, щоб, виїхавши із-за передньої частини цього транспортного засобу не відбулось зіткнення з іншим транспортним засобом.

Щоб визначити, чи була в діях водія «Ауді» технічна можливість уникнути зіткнення, то необхідно мати кількісні характеристики зближення. Якщо брати контактну бокову частину і виїзд із-за «Богдана» та те, що перешкода у виді авто «ЗАЗ» наближалась в зоні обмеженої оглядовості, то можна говорити, що водій «Ауді» не мав технічної можливості уникнути зіткнення. Тобто, як зазначив експерт, в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП будуть порушення водієм автомобі «ЗАЗ» п.п. 2.1, 10.1 в комплексі з п. 16.11 ПДР України.

На запитання захисника Любченко Н.Ю. , експерт вказав, що в діях ОСОБА_1 є порушення п.2.1 ПДР, оскільки автомобіль «Ауді» рухався по головній дорозі. ОСОБА_1 після відновлення руху повинен був обрати такий режим переміщення, в тому числі швидкість, при якому міг би забезпечити безпеку і переважне правило руху всіх транспортних засобів, які рухаються по головній дорозі. Автомобілю «Ауді» не заборонено виїжджати на зустрічну смуху руху і перетинати дорожню розмітку 1.1 ПДР при об`їзді перешкоди. Так як «Богдан» не рухався, це був з боку водія «Ауді» саме об`їзд нерухомої перешкоди.

Враховуючи вищенаведені докази в їх сукупності, доходжу висновку, що доводи апеляційної скарги захисника про те, що не доводиться поза розумним сумнівом, що водій ОСОБА_1 під час руху був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, та виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу транспортним засобам, які наближалися до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, є безпідставними, оскільки дослідженими у справі доказами доведено, що ОСОБА_1 при виїзді з другорядної дороги після відновлення руху на виконання дорожнього знаку 2.1 повинен був обрати такий режим переміщення, в тому числі швидкість, при якому міг би забезпечити безпеку і переважне право руху всіх транспортних засобів, які рухаються по головній дорозі, чого не зробив.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника Любченка Н.Ю. про те, що у схемі ДТП невірно зазначено обставини, а саме те, що лінія дорожньої розмітки була суцільною, а не переривчастою, як зазначено у схемі, а також зіткнення відбулось на смузі зустрічного руху апеляційний суд бере до уваги. Разом з тим, вказані обставини не впливають на висновок суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи сукупність наявних у справі доказів, доходжу висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , який не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 ПДР України, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечно, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Audi А6», є порушенням п.п. 2.3 б, 10.1 ПДР України та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, за результатами апеляційного розгляду було встановлено відсутність порушень ОСОБА_1 п. 10.2 ПДР України, адже, він виїжджав не з прилеглої території, а з другорядної дороги на головну. Разом з тим, дана обставина не випливає на правильність рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП.

Отже, будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Любченко Н.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал