Справа № 214/437/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від ВП №4 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області та Полку ПП у м. Кривий Ріг Управління ПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_1 , який народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської обл., громадянство Україна, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2, ч.3 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

14.12.2024 приблизно о 18.30 год. ОСОБА_2 , будучи особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру у відношенні своєї матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, 20.12.2024 приблизно о 23.48 год. ОСОБА_2 , будучи особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру у відношенні своєї сестри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності задля ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, яка підтверджується письмовими доказами, а саме:

-протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД №406694 від 13.01.2025, серії ВАД №118971 від 14.12.2024, в яких зазначені обставини вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства 14.12.2024 відносно матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відносно сестри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мало місце 20.12.2024 за місцем їх мешкання;

-рапортами інспекторів;

-письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення повторно протягом року як особою, яку вже було піддано адміністративному стягненню за вчинення одного з порушень, передбачених ст.173-2 КУпАП, підтверджується постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.07.2024 (справа №214/4922/24) про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що суб`єктом складу правопорушення за ст.173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сім`ї потерпілого та чи перебувають кривдник і потерпіла особа в будь-яких стосунках між собою. Об`єктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 та братом ОСОБА_4 , тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому відповідно до диспозиції ст.173-2 КУпАП він є суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративних правопорушень:

-за ч.2 ст.173-2 КУпАП (у редакції станом на момент вчинення правопорушення 14.12.2024), за ознаками: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, тощо) та економічного характеру (пошкодження майна), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

-за ч.3 ст.173-2 КУпАП (у чинній редакції, що діяла станом на момент вчинення правопорушення 20.12.2024), за ознаками: повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті (тобто вчинення домашнього насильства, а саме, умисне вчинення будь-яких діянь психічного характеру, внаслідок чого могла завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого), за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до змісту ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Як слідує з положень вказаної норми, накладання адміністративного стягнення при вчиненні кількох адміністративних правопорушень проводиться при наявності наступних умов: вчинення особою двох і більше адміністративних правопорушень; кожне правопорушення кваліфікується за окремою статтею Особливої частини КУпАП, що має самостійну санкцію; з кожного правопорушення не минули строки давності притягнення до адміністративної відповідальності; ні за одне з них на особу не накладалось адміністративне стягнення.

Враховуючи, що правопорушення 14.12.2024, 20.12.2024 вчинені однією особою ОСОБА_2 є однорідними та утворюють низку послідовних протиправних дій, які є окремими складами самостійних адміністративних правопорушень, строки давності притягнення адміністративної відповідальності за них не минули, тому суд вважає можливим накласти адміністративне стягнення за санкцією, визначеною ч.3 ст.173-2 КУпАП, із застосуванням ст.36 КУпАП, враховуючи встановлені судом обставини.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_2 , який від явок до суду ухилявся, неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, а також притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.06.2024. Указані обставини в їх сукупності та хронологічності подій свідчать про те, що ОСОБА_2 продовжує свою антисуспільну поведінку та свідомо не бажає ставати на шлях виправлення. Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді громадських робіт, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню ним нових правопорушень, остаточно визначивши стягнення в порядку ст.36 КУпАП в межах санкції ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства в подальшому, яке носить систематичний характер, зміни насильницької поведінки ОСОБА_2 , формування нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, в порядку ст.39-1 КУпАП суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення його на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» із взяттям на профілактичний облік та проведенням з ним профілактичної роботи в порядку, визначеному законом.

Приходячи до такого висновку, суд вважає за необхідне зауважити, що у контексті розгляду даної категорії справи важливо, щоб національна правова система ефективно боролася з випадками домашнього насильства як окремо, так і в сукупності, створюючи відповідний стримуючий ефект, здатний забезпечити ефективне запобігання протиправним діям з боку кривдників у майбутньому.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-35, 39-1, 40-1, 173-2, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2, ч.3 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч.2 ст.173-2 КУпАП (в редакції станом на 14.12.2024) у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин;

- за ч.3 ст.173-2 КУпАП (в редакції станом на 20.12.2024) у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

У відповідності до ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши стягнення у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Направити ОСОБА_1 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» із взяттям його на профілактичний облік кривдників та проведенням з ним профілактичної роботи.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко