Справа № 354/2455/24
Провадження № 33/4808/322/25
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк О. М.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Пономаренко Д.Ю. на постанову Яремчанського міського суду Івано Франківської області від 12.03.2025 року щодо ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий в розмірі 605 гривень 60 коп.

За постановою суду, 15 грудня 2024 року о 18 год 00 хв. в с. Поляниця на перехресті вул. Стаїщі та вул. Карпатської, Надвірнянського району Івано-Франківської області, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Citroen C5 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Пономаренко Д.Ю. вважає, що постанова суду є незаконною, прийнята без повного, всебічного та об`єктивного вивчення обставин справи з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд неповно та необ`єктивно з`ясував всі обставини справи та не врахував, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та безпідставно визнав його винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Стверджує, що судом першої інстанції не було допитано працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення. Працівниками поліції не було чітко роз`яснено ОСОБА_1 прав та обов`язків, а також наслідків у разі вчинення особою тих чи інших дій. Дії працівників поліції з ініціювання провадження призвели до несправедливості провадження в цілому.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання призначене на 23.04.2025 року ОСОБА_1 та його захисник Пономаренко Д.Ю. не з`явились з невідомих для суду причин, хоча про дату та час місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа протии Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які повязані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Виходячи з вище викладеного, суддя приходить до висновку про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника Пономаренка Д.Ю.

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення водієм "Правил дорожнього руху України", що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови дотримано вимог ст.280 КУпАП, а саме повністю з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дано належну оцінку схемі наслідків дорожньо-транспортної пригоди а зміст постанови відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Даючи оцінку доказам по справі суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та визнав винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи, а саме план-схеми ДТП, вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулося в с. Поляниця, Івано-Франківська область, вул. Стаїще № 361.

Дані обставини також підтверджуються наданими у суді першої інстанції поясненнями учасника ДТП ОСОБА_2 , а також поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ..

Предметом розгляду вказаного адміністративного провадження є встановлення наявності або відсутності у діях саме ОСОБА_1 як учасника ДТП, складу адміністративного правопорушення, яке інкримінується йому у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №711895 від 15 грудня 2024 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення як порушення пункту 13.1 Правил дорожнього руху України.

Аналізуючи дорожню обстановку яка відбулася 15.12.2024 року, суд правильно прийшов до висновку про наявність вини у вчиненні правопорушення водієм ОСОБА_1 .

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руку, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ст.33 КУпАП).

Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови дотримано вимог ст.280 КУпАП, а саме повністю з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дано належну оцінку схемі наслідків дорожньо-транспортної пригоди а зміст постанови відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Даючи оцінку доказам по справі суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, оскільки в даній транспортній пригоді яка мала місце 15.12.2024 року, водії які здійснювали рух саме в тому місці і в той час для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язані бути уважними, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цими засобом у дорозі що передбачено "Правилами дорожнього руху України".

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Citroen C5 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Доводи захисника Понамаренка Д.Ю. стосовно механізму розвитку даної дорожньо транспортної пригоди, є недоведеними та нічим не підтверджені.

Інші доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Отже, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Пономаренка Д.Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.03.2025 року відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз