Єдиний унікальний номер 305/1165/25
Номер провадження 3/305/689/25
ПОСТАНОВА

про закриття справи про адміністративне правопорушення

30.04.2025 м. Рахів

Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ластовичак Віктор Юрійович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч. 2 ст. 172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До суду 11.04.2025 надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, складені командиром 1 роти охорони 6 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме протокол від 10.04.2025 серії Т0910 № 189-2025 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-17 КУпАП, з додатками.

Як вбачається із протоколу, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 20 від 12.10.2024 солдат ОСОБА_1 перебуває і зоні територіальної оборони № НОМЕР_2 на об`єкті охорони № НОМЕР_3 в АДРЕСА_2 . 09.04.2025 о 22:50 год, перебуваючи в складі варти під час виконання бойового завдання, щодо охорони та оборони об`єкта охорони НОМЕР_4 в АДРЕСА_2 солдат ОСОБА_1 знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проведення огляду в медичному закладі КНП «Рахівська РЛ» з метою встановлення факту вживання алкоголю та стану алкогольного сп`яніння солдат ОСОБА_1 відмовився, про що був складений відповідний акт відмови від 09.04.2025 у присутності свідків. Адміністративне правопорушення вчинене в умовах особливого періоду, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», з моменту введення в дію Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022 в Україні діє особливий період. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він перебував у службовому відрядженні та 09.04.2025 повернувся до місця знаходження частини за місцем служби в АДРЕСА_2 , вийшов у село підстригтися та йому стало відомо, що його сина мобілізували до складу ЗСУ, отже його мати, віком 82 роки, залишилась удома сама, тому він випив 150 г горілки, після чого повернувся до частини. Лише тоді йому стало відомо, що його було включено до складу варти на відповідному об`єкті, до того він про це не знав, так як лише повернувся. Визнає, що перебував у стані сп`яніння.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення насамперед необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як визначено ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У даному випадку до протоколу про адміністративне правопорушення додано:

- рапорт командира 1 роти охорони 6 батальйону охорони ОСОБА_2 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , у якому доповідає про виявлення військовослужбовця ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння;

- акт відмови військовослужбовця від здачі зразків аналізів в закладі охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 09.04.2025, складений комісійно;

- рапорти начальника медичного пункту ОСОБА_3 , головного сержанта ОСОБА_4 , головного сержанта-командира ОСОБА_5 , у яких зафіксовано наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 та відмову останнього від освідчення;

- копію постової відомості варти об`єкту УЗ 4/05 (57) з 09 на 10.04.2025, з якої вбачається зняття з варти ОСОБА_1 у зв`язку із ознаками алкогольного сп`яніння.

Статус ОСОБА_1 як військовослужбовця підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_5 та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 20 від 12.10.2024.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.ч. 2-3 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 2 статті 172-17 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України, вчинені в умовах особливого періоду.

Таким чином, указана норма є бланкетною (відсилочною), однак у протоколі не зазначено конкретну правову норму, яку порушив ОСОБА_1 , а лише про наявність ознак алкогольного сп`яніння та про відмову від освідчення, тому залишається незрозуміло, які саме дії ставляться у вину останньому.

При цьому суддя бере до уваги, що за практикою Європейського суду з прав людини провадження у справі про адміністративне правопорушення є «кримінальним», а ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

З урахуванням положень частини 1 статті 6 Конвенції, а також з огляду на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти росії» (Malofeyeva v. russia, заява № 36673/04, рішення від 30.05.2013) та «Карелін проти росії» (Karelin v. russia, заява № 926/08 рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Як стверджено у Рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, у тому числі і закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У даному випадку, негативна відповідь на питання про винуватість ОСОБА_1 виходить не з позитивно встановленої невинуватості останнього, а з доказового аспекту презумпції невинуватості.

Суд не є стороною обвинувачення, а уповноважена особа військової частини не зібрала та не забезпечила надання до суду відповідних доказів винуватості особи.

Тому суддя приходить до висновку, що до суду не надано належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів учинення особою, стосовно якої складено протокол, адміністративного правопорушення, і в його діях відсутній склад правопорушення.

Також суддя бере до уваги, що за фактом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стосовно нього складено окремий протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи положення ст. 40-1 КУпАП судовий збір з особи не стягується.

Керуючись статтями 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку її оскарження та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рахівський районний суд.

Суддя Віктор ЛАСТОВИЧАК