Провадження №3/750/1054/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Матроса І.М.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, мешканки АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №978158 від 26.11.2024, ОСОБА_1 25.11.2024 о 23 год 06 хв. в м. Чернігові по вул. Ветеринарна, біля буд. 1-Б, передала право керування транспортним засобом ЗАЗ LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого вона являється, водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку та підтверджується тестом №493, здійсненим за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager ARLF 0271, результат огляду позитивний 1,19 проміле, чим порушила вимоги пункту 2.9 «г» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодилась та пояснила суду, що вони були на святкуванні дня народження брата, вона була з хлопцем ОСОБА_2 . Вони домовились, що вживати алкоголь не будуть. На святкуванні вони сиділи окремо. Після цього він попросив сісти за кермо, і вона погодилась, ознак сп`яніння у того не було. Вона не знала, що він вживав пиво, а дізналась, коли вже їх зупинила поліція. Їй він сказав, що не вживав і сів за кермо, по ньому не було видно жодних ознак сп`яніння. Вона бачила, що він вживав пиво, але думала, що безалкогольне, адже вони домовились не пити. Вона не вживала алкоголь, тому проблем сісти за кермо саме їй не було, але ОСОБА_2 запевняв її що буде вживати безалкогольне пиво, вона і не сумнівалась. А коли він зізнався поліції, вона зрозуміла, що він їй збрехав. Посвідчення водія вона отримала нещодавно, розгубилась. Сказала поліцейським, що він вживав пиво, бо мала на увазі що воно безалкогольне. Протокол ґрунтується лише на її свідченнях, їй не роз`яснили ст. 63 Конституції і права, а почали опитувати і склали протокол.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він є військовослужбовцем. Вони з ОСОБА_1 були разом на дні народженні брата ОСОБА_3 . Домовились перед цим, що не будуть вживати алкоголь, максимум безалкогольне пиво. Сиділи в різних компаніях на відстані. Він замовив бокал пива і випив. Потім ОСОБА_3 сіла за кермо і вони поїхали. В подальшому він пересів за кермо, бо потрібно було перепаркуватись, а у неї не було досвіду, і він поспішав додому, бо дуже хотів до вбиральні. Ірина не знала, що він випив пиво, він їй нічого не сказав, ознак сп`яніння у нього не було, почував себе добре. Їх зупинили і він зрозумів, що він підставив ОСОБА_3 , свою дівчину. Вона не знала і не могла знати, що він випив пиво, не хотів їй зізнаватись, що обманув її, думав, що вона не дізнається.

Захисник просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 була обізнана про перебування ОСОБА_2 в стані сп`яніння немає. У неї не було ще досвіду спілкування з поліцейськими, її пояснення здобуті незаконним шляхом, якби їй одразу роз`яснили права і ст. 63 Конституції, вона б не давала пояснення, а отже обвинувачення ґрунтується на припущеннях. Крім того, ОСОБА_2 не визнаний судом винним, при цьому щодо ОСОБА_1 вже складено протокол. ОСОБА_1 не було відомо, що ОСОБА_2 вживав алкогольне пиво, вона була впевнена в тому, що таке безалкогольне, оскільки вони про це домовлялись заздалегідь. Ознак сп`яніння у ОСОБА_2 не було, ОСОБА_1 такі не бачила. Докази її вини відсутні.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Згідно п. 2.9 «г» ПДР, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, в даному випадку доказуванню підлягає не тільки сам факт передавання керування, а також і те, що особа, якій передано керування, завідомо для водія перебуває в стані сп`яніння чи під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує з наданих ОСОБА_1 пояснень в судовому засіданні, остання була впевнена в тому, що ОСОБА_2 не вживав алкоголь, оскільки вони домовились між собою заздалегідь про те, що не будуть вживати алкоголь на святі. Вказане також слідує і з відеозапису, долученого до протоколу, де під час відповіді на питання поліцейського «Як допустили за кермо?», остання відповіла: «Довіра до людини». Такі пояснення ОСОБА_1 підтверджено і поясненнями свідка ОСОБА_2 , який суду пояснив, що не розповів своїй дівчині ОСОБА_1 , що вживав алкогольне пиво, не хотів їй зізнаватись, що обманув її, думав, що вона не дізнається. До того ж, з пояснень ОСОБА_1 слідує, що ознак сп`яніння вона у ОСОБА_2 не бачила, сама алкоголь не вживала, що також підтверджується відеозаписом, на якому зафіксовано, що поліцейськими автомобіль було передано їй як власниці. Суд приходить до висновку, що такі пояснення ОСОБА_1 є правдивими, оскільки остання в разі дійсного розуміння того, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння, не мала підстав «пускати» того за кермо, оскільки вона сама алкоголь не вживала і мала змогу керувати транспортним засобом.

Для настання відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП необхідна наявність сукупності елементів складу адміністративного правопорушення. У даному випадку це: перебування особи, якій передано керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння; усвідомлення особою, яка передає керування транспортним засобом, того, що ця особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння; добровільне, з власної волі передання керування транспортним засобом. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме передача керування транспортним засобом особі, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, повинна складатись з того, що особа, яка передає керування транспортним засобом повинна знати, що передає керування особі, яка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»). Разом з тим, відповідно до ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, однак, матеріали справи не містять даних, щодо встановлення судом факту перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння (копія постанови суду про притягнення того до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка набула чинності). Так, об`єктом правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, є безпека руху. Об`єктивною стороною при передачі керування є допуск до фактичного виконання функції водія особою, у віданні якої перебуває транспортний засіб. Із суб`єктивної сторони, правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вчиняються тільки у формі умисної дії. Крім того, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП саме за передачу керування, із суб`єктивної сторони, повинні бути умисні дії особи, про що також суду не надано жодних доказів.

Таким чином, судом встановлено обґрунтований сумнів в тому, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №978158 від 26.11.2024, копію акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копії чек з результатами тестування на приладі Драгер Alcotest 7510 ARMF-0271 від 25.11.2024 з результатом 1,19‰, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №182103 від 26.11.2024, складного відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, копію рапорту поліцейського взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП, відеозапис до протоколу серії ААД №978158 від 26.11.2024, переглянутий в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки обставини, зазначені у протоколі про вчинення адміністративного порушення, не підтверджуються сукупністю наданих доказів, тобто притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами, тоді як в даному випадку протокол не відповідає вимозі його достатності, що є підставою для закриття справи.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

За таких обставин, вину ОСОБА_1 не доведено належним чином, а представлені суду докази не є достатніми та такими, що беззаперечно підтверджують винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме в передачі керування транспортним засобом ЗАЗ LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння і про вказаний факт ОСОБА_1 була обізнана.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь