П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2025 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Веремчук О. А. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

28.02.2025 року близько 02 год. 00 хв ОСОБА_1 , в групі осіб, спільно з ОСОБА_2 вчинив незаконне перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 684 прикордонного знаку, територія Белзької ОТГ, Шептицького району, Львівської області, внаслідок чого 28.02.2025 року о 07 год. 22 хв. був затриманий посадовими особами Прикордонної Варти Республіки Польща. 01.03.2025 року о 19 год. 30 хв. на підставі ст. 2,5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» даного громадянина було передано на територію України представникам відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) в пункті пропуску через державний кордон «Рава Руська-Хребенне», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання правопорушник не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вину визнав.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Частиною 2 ст.204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон Україниабо в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповіднихорганів влади.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства.

Факт адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, протоколом затримання, письмовими поясненнями із визнання вини особою.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях правопорушника наявні ознаки незаконного перетинання (або спроба незаконного перетинання) державного кордону України вчиненого групою осіб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, вважаю, за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченому санкцією ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00коп. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять)грн. 60коп. судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: О. А. Веремчук