ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Майорова С.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн., -

в с т а н о в и л а :

постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним, в тому, що він 17.12.2024 року о 05:19 годині по м-н.Молодіжному у місті Добропіллі, керував транспортним засобом «Opel Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер Alcotest». Результат огляду позитивний складає 0,95‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП..

На зазначену постанову захисник адвоката Майоров С.В., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, із пропуском строку на апеляційне оскарження.

На обґрунтування клопотання вказує, що апеляційна скарга подана захисником в межах строку оскарження, однак постановою апеляційного суду повернута через не підтвердження повноважень адвоката. Після отримання копії постанови про повернення знов звернувся з апеляційною скаргою.

Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів провадження, захисником адвокатом Майоровим С.В. апеляційна скарга на постанову від 24.01.2025 року подана 03.02.2025 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, постановою апеляційного суду від 21.02.2025 року апеляційна скарга повернута, повторно захисник подає апеляційну скаргу 07.03.2025 року.

На підставі викладеного, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною, та поновити строк апеляційного оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2025 року, щодо ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі захисник адвокат Майоров С.В. просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказує, що судом порушено порядок розгляду справи, оскільки не роз`яснено яка справа слухається, не оголошено протокол про адміністративне правопорушення, не роз`яснено права учасникам, а одразу суд перейшов до заслуховування позиції учасників провадження. Крім того, захисник заявляв клопотання про відкладення розгляду справи задля подальшого допиту самого ОСОБА_1 , що судом проігноровано, постановлено рішення без дослідження доказів у справі.

Наголошує, що відеозапису поліцейських, судом не надано належної оцінки, оскільки суд зазначив, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення о 05-19 годині, однак о 05-13 годині він перебуває у автомобілі поліцейського та спілкується з ним. При йому зазначає, що транспортним засобом не керував. Отже, поліцейський навмисно спровокував ОСОБА_1 та не заважав руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , після їх спілкування, саме задля фіксування факту такого керування, оскільки раніше руху автомобіля зафіксовано не було, ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння спав в автомобілі.

Також судом не надано оцінки, що поліцейський без видимих на то обставин вимкнув камеру о 05-14 годині, наступне відео розпочато о 05-19 годині. При цьому сам ОСОБА_1 зазначив, що керував автомобілем за проханням.

Звертає увагу, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 на момент початку спілкування із поліцейським о 05-13 годині відсутній, а спровокований поліцейським о 05-19 годині.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови судді місцевого суду та доводів захисту, викладених ним у апеляційній скарзі; вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши наведені доводи, суд апеляційної інстанції прийшов до наступних висновків.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно положень ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " від 23.02.2006 року за №3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.

Відповідно до положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України" (заява №22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

Суд першої інстанції, як на доведеність вини ОСОБА_1 послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 198303, 17.12.2024 року; висновок приладу ДРАГЕР, за яким результат проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння виявився позитивним 0.95‰; акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного пристрою, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці, результат якого склав 0.95‰; відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого зокрема вбачаєтьсь, що будь яких порушень прав ОСОБА_1 не було. ОСОБА_1 особисто погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, а пройшовши огляд його результат склав 0,95‰. Про факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом «Opel Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 свідчить відеозапис з камери поліцейського, з якого вбачається, що фари і габаритні вогні транспортного засобу є ввімкненими (00 хвилина 01 секунда відеозапису №1 на диску №1), після чого саме ОСОБА_1 виходить з водійського сидіння транспортного засобу (02 хвилина 11 секунда відеозапису №1 на диску №1).

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Досліджуючи наданий відеозапис правопорушення, що є додатком до протоколу, встановлено, що фактичні обставини починаються с того, що о 05-13 годині ОСОБА_1 перебуває в автомобілі працівників поліції, на питання інспектора, яким чином ОСОБА_1 опинився у даному місці, останній зазначив, що не пам`ятає, що він тільки прокинувся. На цьому відеозапис переривається, на наступному файлі зафіксовано, як ОСОБА_1 припарковує свій автомобіль, заїжджаючи на бордюру, вказані дії коментуються працівниками поліції. Далі ОСОБА_1 виходить зі свого автомобіля, на запитання поліцейського щодо вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 зазначив, що вживав, однак автомобілем не керував, сидів в автомобілі та випивав. На зауваження поліцейського, що він наразі керував транспортним засобом, ОСОБА_1 зазначив, що це зробив за проханням. В подальшому на відеозаписі поліцейських зафіксований факт проходження ОСОБА_1 огляду за допомогою газоаналізатора Драгер та складання адміністративних матеріалів.

Апеляційний суд наголошує, що ОСОБА_1 інкриміновано керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, саме за факт паркування ним автомобіля о 05-19 годині, тобто вже після спілкування із працівниками поліції. Разом з цим, матеріали справи не містять даних про підстави та правомірність такого спілкування із поліцейськими до фіксації ними руху автомобіля, також не вбачається обґрунтованості заохочення або ж спонукання працівниками поліції до керування транспортним засобом (паркування) вже після виявлення ознак сп`яніння ОСОБА_1 . Матеріали справи не містять жодних даних про керування транспортним засобом ОСОБА_1 до моменту спілкування із поліцейськими, тобто до 05-13 години.

Отже, фіксація керування транспортним засобом вже після виявлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , апеляційним судом сприймається, як штучне створення доказів факту керування транспортним засобом, що слугувало б підставою для вимоги проходити огляд на стан сп`яніння. При цьому, дійсних підстав для вимоги проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів факту керування ним транспортним засобом, який би передував зупинці поліцейськими та початку спілкування з ними. Зокрема, матеріали справи не містять відеофіксації керування транспортним засобом ОСОБА_1 , або показання свідків чи самого ОСОБА_1 до 05-13 години.

Отже, апеляційний суд, наголошує, що у справі відсутні достатні докази щоб поза розумним сумнівом стверджувати про факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки сам факт керування транспортним засобом, який би передував зупинці поліцейськими та виявленню ознак сп`яніння, жодним чином не доведений.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, який підтверджений належними та допустимими доказами.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП).

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом задля подальшої можливості висувати вимогу поліцейськими проходити огляд на стан сп`яніння.

Відсутність у справі доказів факту керування транспортним засобом особою - виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Враховуючи, що саме факт керування транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, який не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 заслуговують на увагу. Разом з цим, апеляційним судом не встановлено порушення процесуального порядку розгляду справи судом першої інстанції, як про це зазначає захисник.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

клопотання захисника адвоката Майорова С.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Майорова С.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2025 року, щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина СВІЯГІНА