Справа № 751/1300/25 Головуючий у 1 інстанції Овсієнко Ю. К.
Провадження № 33/4823/330/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

захисника Кушнеренка Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кушнеренка Є.Ю, в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2025 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за чч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Місцевим судом установлено, що 02.02.2025, о 17 год 30 хв, гр. ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 , біля будинку учинив стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме, ображав нецензурною лайкою, штовхав та вдарив по лівій нозі, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 02.02.2025, о 17 год 30 хв, гр. ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 біля будинку у присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учинив стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, штовхав та вдарив по лівій нозі, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати її та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує на відсутність відеозапису фіксації адміністративного правопорушення по справі. На думку захисту, з огляду на обставини справи та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, то це стосується домашнього насильства щодо дитини, тому інкриміноване правопорушення суперечить фактичним обставинам справи та змісту постанови суду. Зауважує, що жодного фізичного або морального насильства ОСОБА_1 по відношенню до своєї колишньої дружини та свого малолітнього сина не вчиняв. Крім того, суд не вказує, що саме дитині було завдано психологічне насильство діями ОСОБА_1 , а лише зазначає, що начебто домашнє насильство відносно колишньої дружини було вчинено у присутності малолітньої дитини. Звертає увагу, що 02.02.2025 було винесено заборонний припис стосовно ОСОБА_2 на заборону на вхід та перебування в місці проживання ОСОБА_1 та заборону у будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 терміном на 5 діб, тобто остання вчиняла протиправні дії по відношенню до ОСОБА_1 . У провадженні Новозаводського районного суду м. Чернігова перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, оскільки вважає, що колишня дружина не приділяє належної уваги дитині, а тому ОСОБА_2 намагається навести наклеп на ОСОБА_1 . Наголошує, що в його діях не вбачалось умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має право), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 або малолітньому сину. Також звертає увагу на допущену у резолютивній частині постанови суду описку, де суд визнає винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173 КУпАП, адже така передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство.

В засіданні апеляційного суду захисник підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити з викладених в ній підстав.

ОСОБА_1 у засідання апеляційного суду не з`явився, судом був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VІІІ, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи із зазначених вище норм законодавства, під домашнє насильство, зокрема, умисне вчинення діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 або ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Для правильної кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з підстав, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або ж за наявності реальної можливості завдання такої шкоди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 264100 від 02.02.2025 ОСОБА_1 власноруч його підписав та по суті порушення додав, що більше з дружиною сваритись не буду, дитина під час конфлікту не постраждала (а.с. 1).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 264099 від 02.02.2025 ОСОБА_1 власноруч його підписав та по суті порушення додав, що конфлікт з дружиною відбувався, але дитина не постраждала, з дружиною сваритись не буду (а.с. 12).

Крім того, обставини також підтверджуються копією повідомлення (телеграма № 10817 від 02.02.2025 22:00:13) від заявника ОСОБА_2 про те, що колишній чоловік вдарив її та забрав дитину (а.с. 2), письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 (а.с. 3), копією термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 від 02.02.2025 (а.с. 18), письмовими поясненнями ОСОБА_4 (а.с. 14).

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме, штовхав, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції. Крім того, апеляційний суд відмічає, що у цьому випадку не має значення сама причина конфлікту, яка призвела для вчинення домашнього насильства, адже жодних підстав немає для виправдання домашнього насильства відносно будь-якого потерпілого.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що другий протокол, який складено на ОСОБА_1 02.02.2025 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що передбачає діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої дитини.

Але у протоколі вказується, що ОСОБА_1 у присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , учинив стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме, ображав нецензурною лайкою, штовхав та вдарив по лівій нозі, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю малолітнього ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченою ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених у диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана дитині. Однак жодного фізичного або морального насильства ОСОБА_1 по відношенню до свого малолітнього сина не вчиняв.

Апеляційний суд звертає увагу, що суд першої інстанції не вказує, що саме дитині було завдано психологічне насильство діями ОСОБА_1 , а лише зазначає, що домашнє насильство відносно колишньої дружини було вчинено у присутності малолітньої дитини.

З огляду на викладені обставини справи та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, такі стосуються домашнього насильства щодо дитини, а тому інкриміноване правопорушення суперечить фактичним обставинам справи та змісту постанови суду.

З огляду на викладене, описані у протоколі серії ВАД №264100 обставини не дозволяють зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відтак, доводи захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та закриття провадження у справі в цій частині є обґрунтованими.

Оскільки згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд доходить висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також апеляційний суд визнає слушною вказівку у скарзі на допущену судом у резолютивній частині постанови суду описку, де суд визнає винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173 КУпАП, адже така передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, проте таке помилкове зазначення суду у даному випадку не впливає на суть правопорушення.

З метою доступу до правосуддя вважаю за необхідне поновити захиснику Кушнеренку Є.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2025 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Кушнеренку Є.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2025 року.

Задовольнити частково апеляційну скаргу захисника Кушнеренка Є.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати та закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення..

Визнати винуватим ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 340 гривень.

Постанова є остаточною й подальшому оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай