Номер провадження 3/521/938/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Крижановського О.В.,

за участю секретаря Шиян А.І.,

за участю:

представника Одеської митниці

Державної митної служби України Берназ В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси справу, що надійшла з Одеської митниці ДМС України за протоколом №0838/50000/24 від 15.08.2024 року складеним відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директор ТОВ «АЙЛЕНДЕР ГРУП», місце проживання - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, суд

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов №0838/50000/24 від 15.08.2024 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що декларантом/директором ТОВ «АЙЛЕНДЕР ГРУП» в особі гр. ОСОБА_1 підготовлені та подані митному органу митні декларації (далі - МД) типу «ІМ40ДЕ», які прийняті 03.09.2019 та зареєстровані за номерами №№UA500090/2019/014721, UA500090/2019/014736.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до Одеської митниці декларантом/директором ТОВ «АЙЛЕНДЕР ГРУП» гр. ОСОБА_1 були надані передбачені статтею 335 Митного кодексу України наступні документи:

- за МД № UA500090/2019/014721 контракт від 29.07.2019 № 130AG, інвойси від 30.08.2019 №5100-53-104, від 01.09.2019 №5100-53-104/1, CMR від 30.08.2019 №350705 та інші товаросупровідні документи;

- за МД № UA500090/2019/014736 контракт від 29.07.2019 № 130AG, інвойси від 30.08.2019 №5100-52-104, від 01.09.2019 №5100-52-104/1, CMR від 30.08.2019 №350705 та інші товаросупровідні документи.

Згідно гр. 21 МД (транспортний засіб на кордоні) перевезення вантажу здійснювалось автомобільним транспортним засобом BH5195HH/ НОМЕР_2 згідно CMR від 30.08.2019 №350705. Умови поставки CPT UA - Одеса.

Відповідно до інформації, зазначеної у вищезазначених МД та товаросупровідних документах встановлено, що кантрактоутримувачем є компанія «STARIKS GIDA DIS TICARET LIMITED SIRKETI» (Kizilarik mah. 2754 SK. No. 1/406, Muratpasa / Antalya, Reg. No. 102246), відправником товарів є компанія «MALKER MAKINA KALIP INS.ITH.IHR. SAN.VE TIC LTD STI» (NISPETIYE MAH.GAZI GUC GUCNAR SOK. NO4/5 BESIKTAS/ISTANBUL/TURKIYE, Туреччина), а одержувачем, декларантом та особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ТОВ «АЙЛЕНДЕР ГРУП» ().

В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту на умовах поставки «СРТ UA Одеса» автомобільним транспортним засобом BH5195HH/ НОМЕР_3 Туреччини до України надійшли наступні товари:

за МД № UA500090/2019/014721 надійшло 24 товарів в асортименті «трикотажне полотно, підошви для взуття, шкіра великої рогатої худоби, білизна туалетна або кухонна, хутро, текстильні вироби, вироби з недорогоцінних металів, ковдри з синтетичного текстильного матеріалу, елементи зчеплення для використання в легкових автомобілях комплект зчеплення, меблі металеві та інші», загальною вагою брутто 9 462,00 кг., загальною вагою нетто 8900,00 кг., фактурною вартістю 37 299,85 доларів США., митною вартістю 942 323,75 грн., кількістю місць - 302.

за МД № UA500090/2019/014736 надійшли 32 товари в асортименті «Светри, жилети, джемпери для жінок або дівчат (підлітків) трикотажні, шкарпетки трикотажні, штани для чоловіків або хлопців, взуття на підошві з гуми, пластмаси, труси трикотажні з бавовни для жінок або дівчат, вироби текстильні із синтетичних волокон:-куртки-пуховики для жінок та інші» загальною вагою брутто 14 240,00 кг., загальною вагою нетто 13 420,00 кг., фактурною вартістю 99 873,41 доларів США., митною вартістю 2 523 149,20 грн., місць 331.

За МД №№UA500090/2019/014721, UA500090/2019/014736 загальна фактурна вартість товару складає 137 173,26 доларів США, загальна митна вартість товарів складає - 3 465 472,95 грн., загальна вага брутто складає - 23 702,00 кг.

Після здійснення митного оформлення за МД №№UA500090/2019/014721, UA500090/2019/014736 вищевказані товари було випущено у вільний обіг.

Листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 19.07.2024 №26/26-04/7/1704 до Одеської митниці спрямовано відповідь митних органів Турецької Республіки від 09.07.2024 №4.01.03/UA-544068 (вх. Держмитслужби України від 09.07.2024 №18621/11/26) із наданням документів, зокрема які стосуються здійснення митного оформлення експорту вищезазначених товарів до України.

В ході опрацювання інформації, яка надана у вищевказаному листі митного органу Республіки Туреччини встановлено, що фактично товари, які надійшли автомобільним транспортним засобом BH5195HH/ НОМЕР_2 до України та оформлені в Одеській митниці за МД №№UA500090/2019/014721, UA500090/2019/014736, оформлювалися у митних органах Республіки Туреччини за транзитною експортною митною декларацією №19341300IR004154, експортною митною декларацією від 30.08.2019 №19341300ЕХ590662, інвойсу від 30.08.2019 №045250, в режимі «експорт» до України.

Згідно граф транзитної експортної митної декларації №19341300IR004154, від відправника «MALKER MAKINA KALIP INS.ITH.IHR. SAN.VE TIC LTD STI» (NISPETIYE MAH.GAZI GUC GUCNAR SOK. NO4/5 BESIKTAS/ISTANBUL/TURKIYE, Туреччина) товар загальною вагою брутто 23 702,00 кг, кількістю місць - 633 переміщувався автомобільним транспортним засобом BH5195HH/ НОМЕР_2 на адресу ТОВ «АЙЛЕНДЕР ГРУП» ().

У гр. 7 транзитної митної декларації зазначена експортна митна декларація від 30.08.2019 №19341300ЕХ590662.

В подальшому за експортною митною декларацією від 30.08.2019 №19341300ЕХ590662, експортного інвойсу від 30.08.2019 №045250 товари в асортименті від відправника «MALKER MAKINA KALIP INS.ITH.IHR. SAN.VE TIC LTD STI» загальною вагою брутто 23 702,00 кг, кількістю місць - 633, вартістю 44 782,00 дол. США (дорівнює 1 131 348,85 грн., за курсом на день оформлення МД 25,263473), на умовах поставки FOB відправлений на адресу одержувача ТОВ «АЙЛЕНДЕР ГРУП» ().

Отже, даними, які містяться у графах транзитної експортної митної декларації №19341300IR004154, експортної митної декларації від 30.08.2019 №19341300ЕХ590662, експортного інвойсу від 30.08.2019 №045250 підтверджено достовірність даних наданих при митному оформленні МД №№UA500090/2019/014721, UA500090/2019/014736, а саме щодо відправника, країни відправлення, країни призначення, кількості місць, ваги брутто, номеру транспортного засобу.

Таким чином, співставлення даних митного оформлення, які містяться у документах, наданих митною Республікою Туреччини та документах, які подавались при ввезені товарів в Україну за МД №№UA500090/2019/014721, UA500090/2019/014736 дозволяє однозначно стверджувати, що документи стосуються однієї поставки товару, експортованого з Туреччини до України.

Однак, під час співставленням даних, які містяться в транзитній експортній митній декларації №19341300IR004154, експортній митній декларації від 30.08.2019 №19341300ЕХ590662, експортного інвойсу від 30.08.2019 №045250, встановлено, що фактурна вартість товару, заявлена при імпорті товару на умовах поставки CPT - є більшою, ніж фактурна вартість задекларована в експортній декларації та експортному інвойсі на умовах поставки «FOB», яка надана митною адміністрацією Туреччини.

Загальна фактурна вартість товару, яка задекларована за митними деклараціями №№UA500090/2019/014721, UA500090/2019/014736 дорівнює 137 173,26 дол. США, митна вартість 3 465 472,95 грн., що не відповідає даним експортної митної декларації від 30.08.2019 №19341300ЕХ590662, експортного інвойсу від 30.08.2019 №045250 44 782,00 дол. США (дорівнює 1 131 348,85 грн., за курсом на день оформлення МД 25,263473).

Отже, під час співставленням даних, які містяться в експортній МД від 30.08.2019 №19341300ЕХ590662, експортного інвойсу від 30.08.2019 №045250 встановлено, невідповідність даних щодо умов поставки та вартості товару, які заявлені у МД №№UA500090/2019/014721, UA500090/2019/014736.

Таким чином, переміщення товарів через митний кордон України на адресу ТОВ «АЙЛЕНДЕР ГРУП» () здійснено шляхом надання до митниці в якості підстави для переміщення товарів, документів, які містять неправдиві дані щодо умов поставки та вартості товару. Відповідно до статті 459 Митного кодексу України при вчиненні порушень митних правил підприємствами, суб`єктами відповідальності за порушення митних правил є посадові особи цих підприємств.

Одержувачем, декларантом та особою, відповідальною за фінансове врегулювання згідно наданих до Одеської митниці документів є ТОВ «АЙЛЕНДЕР ГРУП» () в особі гр. України ОСОБА_1 , який як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п. 43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.

Відповідно до відомостей модуля «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор» та інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил ЄАІС, ОСОБА_1 протягом 2023-2024 року не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 482, 483 Митного кодексу України.

Таким чином, на думку митного органу, директором ТОВ «АЙЛЕНДЕР ГРУП» гр. України ОСОБА_1 було переміщено товари вартістю 1 131 348,85 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товарів, документів, які містять неправдиві відомості щодо продавця, одержувача/покупця, умов поставки та вартості товарів, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

За даним фактом, у відношенні гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про порушення митних правил №0838/50000/24 від 15.08.2024 року за ч.1 ст. 483 МКУ.

Представник Одеської митниці Державної митної служби в судовому засіданні матеріали про порушення митних правил підтримала і просила застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст. 483 МК України.

ОСОБА_1 був повідомлений про дату та час судового засідання шляхом направлення смс-повідомлення, що було доставлено абоненту. Однак, до суду не з`явився про причини своєї неявки суд не сповістила. Окрім того, з отриманого протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи саме Малиновським районним судом м. Одеси.

Суд вважає його таки, що своєчасно сповіщений про дату, час та місце судового засідання, а тому наявні усі підстави для розгляду справи без його участі, відповідно до ч. 4 ст. 526 МК.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ст.ст. 486, 489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За приписами ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями п.7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З огляду на наведені положення закону, в даному випадку має значення саме строки вчинення та виявлення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 320 МК України визначені форми та обсяги митного контролю, які обираються посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або автоматизованою системоюуправління ризиками.

Відповідно до ч. 4 ст. 337 МК України контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань митної справи.

Суд враховує положення п.8 ч.1 ст.336 МК України, відповідно до якого митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.

Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу на такі обставини.

За приписами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.06.2006, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на справедливий суд за приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод охоплює, зокрема, право на справедливий судовий розгляд.

ЄСПЛ у рішенні у справі «Садоха проти України» від 11.07.2019 року зазначив, що іншим питанням для вирішення судом є те, чи досягнуто внаслідок втручання у право власності потрібний справедливий баланс між захистом цього права та вимогами загального інтересу.

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним.

Питання щодо строків накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил передбачені ст. 467 МК України, відповідно до частини першої якої, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

У відповідності до ч.3 ст.487 МК України, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки з дня вчинення правопорушення.

Водночас приписами ст.38 КУпАП, встановлені строки накладання адміністративного стягнення за вчинення різних складів адміністративних правопорушень передбачених КУпАП.

При цьому, системний аналіз ст.38 КУпАП свідчить про те, що граничний строк накладання адміністративного стягнення становить два роки з дня його вчинення.

КСУ у рішенні від 02.11.2004 року №15-рп/2004 зауважив, що «верховенство права» це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення» (абз. 2, 3, 4 п.п. 4.1 п. 4 мотивувальної частини).

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідно до принципу верховенства права строк давності накладення адміністративного стягнення по справам про адміністративні правопорушення не може тривати довше, ніж максимальні строки зазначені в ст.38 КУпАП та ст.487 МК України.

Таким чином, на думку суду, системний аналіз положень КУпАП та МК України, у поєднанні з вказаним законодавством, дають підстави вважати, строк накладання адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил не може перевищувати двох років з дня його вчинення, оскільки в протилежному випадку можна припустити ситуацію, коли митний орган, мотивуючи наявність підстав для ініціювання питання про притягнення певної особи до відповідальності за порушення митних правил, можуть через багато років починати порушувати питання про проведення перевірок дотримання вимог митного законодавства певними фізичними або юридичними особами, роками чекати від компетентних органів відповіді на свої запити, а потім складати протокол про порушення митних правил та наполягати на тому, що строк накладення стягнення слід рахувати з моменту виявлення правопорушення, що вочевидь суперечить духу закону та не відповідає практиці ЄСПЛ стосовно питання строків давності.

З урахуванням наведеного, на думку суду, по-перше з`ясуванню у справах про порушення митних правил, в контексті визначення строку давності накладення адміністративного стягнення, підлягають питання встановлення дати вчинення та виявлення правопорушення, з урахуванням застосованого алгоритму відповідної перевірки в рамках митного контролю.

Із матеріалів справи вбачається, що декларантом/директором ТОВ «АЙЛЕНДЕР ГРУП» в особі гр. ОСОБА_1 підготовлені та подані митному органу митні декларації (далі - МД) типу «ІМ40ДЕ», які прийняті 03.09.2019 року та зареєстровані за номерами №№UA500090/2019/014721, UA500090/2019/014736.

Тобто дії, що ставляться в провину ОСОБА_1 , а саме переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товарів, документів, які містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів, умов поставки та вартості товарів, в даній справі були вчинені 03.09.2019 року.

Матеріали судової справи не містять відомостей стосовно того, які дії в межах компетенції вживалися митним органом за період з 03.09.2019 року по день надіслання запиту до компетентних органів Республіки Туреччини, тобто по 19.07.2024, з метою встановлення обставин справи. Тобто, майже 5 /п`ять/ років.

Листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 19.07.2024 №26/26-04/7/1704 до Одеської митниці спрямовано відповідь митних органів Турецької Республіки від 09.07.2024 №4.01.03/UA-544068 (вх. Держмитслужби України від 09.07.2024 №18621/11/26) із наданням документів, зокрема які стосуються здійснення митного оформлення експорту вищезазначених товарів до України.

В ході опрацювання інформації, яка надана у вищевказаному листі митного органу Республіки Туреччини встановлено, що фактично товари, які надійшли автомобільним транспортним засобом BH5195HH/ НОМЕР_2 до України та оформлені в Одеській митниці за МД №№UA500090/2019/014721, UA500090/2019/014736, оформлювалися у митних органах Республіки Туреччини за транзитною експортною митною декларацією №19341300IR004154, експортною митною декларацією від 30.08.2019 №19341300ЕХ590662, інвойсу від 30.08.2019 №045250, в режимі «експорт» до України.

Таким чином, днем виявлення порушення митних правил в даному випадку є 19.07.2024 року, тобто день отримання митним органом відповіді Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби щодо отриманої від митних органів Турецької Республіки.

Протокол №0838/50000/24 про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України відносно ОСОБА_1 складено посадовою особою Одеської митниці Держмитслужби України 15.08.2024 року.

Матеріали справи про порушення митних правил за протоколом №0838/50000/24 про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 направлені до Малиновського райсуду м. Одеси 26.12.2024 року (а.с.37).

Цього ж дня, тобто 26.12.2024 року, матеріали справи відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси, було розподіллено на суддю Крижановського О.В.

Таким чином, з урахуванням дати скоєння правопорушення 03.09.2019 року, слід констатувати, що незважаючи на те, що виявлення порушення митних правил в даному випадку мало місце 19.07.2024 року, протокол про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 складено митним органом 15.08.2024 року, тобто майже через 5 (п`ять) років з моменту вчинення ним порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а рішення судом було прийнято 20.03.2025 року, що свідчить про закінчення строку накладення адміністративного стягнення в даній справі вже на день складання протоколу митним органом.

При цьому, суд вважає, що обрахунок строків накладення стягнення не може ставитися у залежність від внутрішньої організації роботи в органах митниці, яка, як орган виконавчої влади зі значним штатом співробітників, наділена відповідними засобами та можливостями щодо оперативного опрацювання відповідних матеріалів.

Під час судового розгляду представник митниці не надав суду раціонального пояснення стосовно того, що заважало митному органу розпочати перевірку обставин декларування вантажу за митними деклараціями №№UA500090/2019/014721, UA500090/2019/014736 у період з 03.09.2019 року по 19.07.2024 року.

Розглядаючи дану справу, суд враховує практику ЄСПЛ (п.137 рішення від 09.01.2013 року по справі «Волков проти України» (заява №21722/11) відповідно до якого строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbingsand Others v. The United Kingdom), п.51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Також, практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення. Таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див. рішення «ОАО Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», § 571).

За наведених обставин, враховуючи положення ст.38 КУпАП та ст.487 МК України, суд вважає, що дата початку та подальше невиправдано тривале встановлення митним органом обставин даної справи, зокрема факт первинного ініціювання перевірки митним органом законності розмитнення товару майже 5 (п`ять) років з дня митного оформлення та випуску товару у вільний обіг, в тому числі з урахуванням дати складання протоколу про порушення митних правил та ухвалення постанови судом зі сплином майже 5 (п`яти) років з дня події правоворушенн, тобто поза межами визначеного законодавством максимального строку накладення стягнення, свідчить про порушення принципу розумності строків провадження та прав особи з урахуванням діючого законодавства України та практики ЄСПЛ, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, на переконання суду, в резолютивній частині постанови при закритті провадження по справі у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності суд позбавлений можливості визнавати особу винуватою у вчинені правопорушення.

Керуючись ст.ст. 467, 527-529 Митного кодексу України, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 Митного кодексу України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.В. Крижановський