Справа № 133/2372/24
Провадження № 33/801/344/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №883492, 01 серпня 2024 року о 10: 10 год на ДСПП «Махнівка» у с. Махнівка Хмільницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 210994 », д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у КП «Козятинська ЦРЛ» з результатом огляду 0,46 ? алкоголю , порушивши п.2.9 а ПДРУ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.02.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,6 грн.

При винесенні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції виходив із доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП наявними у справі доказами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить зазначену постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що докази, якими підтверджується наявність в його діях складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, викликають сумніви у їх достовірності. Так, огляд на стан сп`яніння повинен проводитись відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), згідно якої такий огляд повинен проводитись з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу, зокрема, щодо часу періодичного калібрування та повірки. В порушення Інструкції його огляд на стан сп`яніння було проведено приладом «Драгер 6810», який не пройшов у встановленому порядку у визначений час, повірку та калібрування. Відеозапис з нагрудної камери патрульних поліцейських не було безперервним, що є порушенням «Інструкції про порядок зберігання видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №100 від 03.02.2016 року. Також зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, чим позбавив його права на захист.

Крім цього, ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 зазначає, що він участі в розгляді справи не брав, копію оскаржуваної постанови отримав лише 13 березня 2025 року, а апеляційну скаргу подав в десятиденний термін.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд розцінює причини пропуску в якості поважних і вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд виходив з того, що його вина підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, що узгоджуються між собою, щодо яких жодних сумнівів у їх достовірності та допустимості не виникає, оскільки вони оформлені у встановленому законом порядку, у протоколі викладена суть правопорушення, що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього долучені докази, що містять усі відомості, необхідні для правильного вирішення цієї справи і ці докази є достатніми для встановлення вини ОСОБА_1 та притягнення його до відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що суд вірно встановив обставини скоєного правопорушення на підставі наявних доказів, які вірно оцінив в їх сукупності та взаємозв`язку і дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення та вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими та лікарем наркологом Інструкції під час огляду на стан сп`яніння щодо проведення такого огляду за допомогою приладу « Драгер 6810», що не пройшов у визначений законом час калібрування та повірки, також є безпідставними.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції оглядна стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Відповідно до п. 4 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Крім того, ч. 1ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначає, що калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Таким чином, процедура калібрування не встановлює і не підтверджує ту обставину, що прилад «Драгер 6810 » відповідає встановленим вимогам, таку обставину встановлює і підтверджує саме результат повірки.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

Як вбачається з чеку приладу «DRAGER «ALCOTEST 6820» від 01.08.2024 року, його остання повірка здійснена 07 грудня 2023 року, а огляд з його допомогою ОСОБА_1 , проведено 01 серпня 2024 року, тобто, в межах річного строку після останньої повірки, а отже, прилад «DRAGER «ALCOTEST 6820» відповідає встановленим вимогам і його результати не викликають сумніву.

Ба більше, у справі відсутні докази того, що прилад «Драгер 6820» використовувався поліцейськими з порушеннями Інструкції з його експлуатації.

Результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу , були підтверджені оглядом ОСОБА_1 завідуючим відділенням КП «Козятинська ЦРЛ» ОСОБА_2 та відображено у висновку КП «Козятинська ЦРЛ» Козятинської міської ради від 01.08.2024 року ,згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння результат 0,46 проміле.

Доводи захисника про небезперервність відеозапису з нагрудної камери поліцейського, як на підставу сумніву в його повноті та достовірності, також є безпідставними, оскільки на наявному відеозаписі повно і послідовно зафіксовані всі обставини, що являють собою склад правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та його вину: зупинення ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, проходження ним огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, його непогодження з результатами огляду та повторний його огляд уже в закладі охорони здоров`я.

Посилання скаржника на недотримання працівниками поліції вимог «Інструкції про порядок зберігання видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №100 від 03.02.2016 року, також не заслуговують на увагу, оскільки дії працівників поліції не є предметом оскарження у цій справі.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що згідно п.11 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 24 червня 1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» , за правилами ст.288 КУпАП України судами розглядаються скарги на постанови про адміністративні правопорушення. Інші дії адміністративних органів (наприклад, пов`язані із затриманням, особистим оглядом, вилученням речей і документів, відстороненням водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами, оглядом на стан сп`яніння) оскаржуються у встановленому для цього порядку.

Таким чином ,у разі незгоди з діями працівників поліції, ОСОБА_1 мав право їх оскаржити у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Інші обставини, на які посилається заявник, що зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням, підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та правильні висновки суду першої інстанції не спростовують.

Доводи апеляційної заявника про те, що суд не в повному обсязі з`ясував обставини справи, розглянувши справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, чим позбавив його права на захист, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції належним чином повідомляв його про дату, час і місце розгляду справи.

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.(Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" №3236/03 від 03.04.2008).

Більше того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захиснику було надано право висловити пояснення по суті порушення, заявити клопотання, тощо, однак він скористався ними на власний розсуд та не зазначив обґрунтованих доводів щодо неправильності висновків суду по суті вчиненого правопорушення.

Суд першої інстанції, відповідно до ст. 245 КУпАП, у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак, дійшов обгрунтованого і законного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення , є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду , оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук