ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1149/25 Справа № 174/359/24 Суддя у 1-й інстанції - Ілюшик І. А. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року Кривий Ріг 14.04.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М. при секретарі судового засідання Шевченко В.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.03.2025р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення

за участю захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Григорьєвим Д.В., який в апеляційній скарзі:

- вважає, що оскаржувана постанова винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню;

- зазначає, що його дії за ч. 2 ст. 130 КУпАП кваліфіковані невірно, оскільки він постанову суду першої інстанції від 16.04.2024р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою його вперше було позбавлено права керування транспортним засобом станом на 03.05.2024р. не отримував, участі у судовому засіданні не приймав та в нього була відсутня суб`єктивна сторона правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП;

- вказує, що у працівників поліції не було підстав вимагати проходження огляду на стан сп`яніння в м. Кам`янське Дніпропетровської області, оскільки ближчим закладом охорони здоров`я є заклади, розташовані в м. П`ятихатки та Верхньодніпровськ, та він заявляв, що не може надовго покидати місто Вільногірськ, оскільки піклується дружиною з 2-ю групою інвалідності, та вимушений робити ін`єкції ліків;

- зазначає, що підстава зупинки транспортного засобу через непристебнутий пасок безпеки є безпідставною, оскільки працівники поліції не могли цього бачити, а огляд на стан сп`яніння не є підставою зупинки транспортного засобу у розумінні вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію»;

- вважає, що при розгляді справи суд першої інстанції не дотримався сталої практики ЄСПЛ, викладеної в рішеннях «Тудор тудор проти України», «Шмауцер проти Австрії», «Надточій Проти України», «Горшелік проти Польщі», «Маліге проти Франції» та вимог ст.62 Конституції України, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку та не може ґрунтуватись на припущеннях;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, що не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, його інтереси в суді апеляційної інстанції представляє захисник Григор`єв Д.В.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника Григор`єва Д.В. перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 24.03.2024р. об 11.50 год. в Дніпропетровській області, Кам`янський район, м. Вільногірськ, вул. Центральна, 79, керував транспортним засобом «FIAT DOBLO» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, водій відмовився під запис нагрудної камери поліцейського, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того 03.05.2024р. ОСОБА_1 , о 07.10 год. в Дніпропетровській області, Кам`янський район, м. Вільногірськ, вул. Гагаріна, 11, керував транспортним засобом «FIAT DOBLO» д.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення координація рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, водій відмовився під запис нагрудної камери поліцейського, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Правопорушення вчинено повторно протягом року відповідно до постанови Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16.04.2024р., яка набрала законної сили 27.04.2024р.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того 24.03.2024р. ОСОБА_1 , об 11.45 год. здійснював господарську діяльність без одержання відповідної ліцензії, а саме здійснював автомобілем FIAT DOBLO д.з. НОМЕР_1 обладнаною шашечкою з відповідним надписом по вул. Центральна, 79, м. Вільногірськ, Кам`янський район, Дніпропетровській області, чим здійснював вид господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.06.2024р зазначені вище адміністративні матеріали були обєднані в одне провадження. Обєднаній справі присвоєно № 174/359/24 провадження 3/174/157/2024 (3/174/1/2025).

Під час розгляду провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження за ч. 1 ст. 164 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито відповідно до вимог ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП.

Суд першої інстанції що до проваджень за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ч. 2 ст. 130 КУпАП вважав винуватість ОСОБА_1 доведеною, та в обґрунтування свого висновку поклав:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 020280 від 24.03.2024р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

- диск з відеозаписом, відеофіксація здійснювалась на цифрову нагрудну відеокамеру поліцейського «USER MANUAL» № 1.

- протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 020138 від 03.05.2024р. за ч. 2 ст. 130 КУпАП;

- постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16.04.2024р. ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами протягом одного року. Копія відповідної постанови долучена до матеріалів справи, яка набрала законної сили 27.04.2024р.;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

- відеозапис із нагрудної камери працівників поліції долученим до матеріалів справи, відеофіксація здійснювалась на цифрову нагрудну відеокамеру поліцейського «Motorola VB 400».

Суд першої інстанції дослідив наведені вище докази у відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, вважав їх належними, допустимими, та такими, які повністю доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені наведених вище адміністративних правопорушень.

Суд першої інстанції дослідив твердження сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, не прийняв їх, оскільки вважав, що необізнаність ОСОБА_1 про розгляд справи 16.04.2024р. щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який відбувся за відсутності ОСОБА_1 , сталась через недотримання ним належним чином своїх процесуальних прав та обов`язків, як особа, яка задіяна у судовому провадженні, про що наголосив ЄСПЛ у своєму рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України». При цьому суд першої інстанції оглянув в судовому засіданні за клопотанням захисника матеріали справи про адміністративне правопорушення № 174/194/24 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та встановив, що ОСОБА_1 належним чином особисто під підпис був повідомлений про призначення судового засідання на 16.04.2024р.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 та за ч. 2 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана постанова винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, є неспроможними та не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги захисника, що дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП кваліфіковані невірно, оскільки він постанову суду першої інстанції від 16.04.2024р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою його вперше було позбавлено права керування транспортним засобом станом на 03.05.2024р. не отримував, участі у судовому засіданні не приймав та й нього була відсутня суб`єктивна сторона правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, є також безпідставними, оскільки суд першої інстанції на вказані заперечення сторони захисту надав обґрунтовану відповідь, та суд апеляційної інстанції з таким обґрунтуванням також погоджується.

Відповідно до вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. З наведеного припису кореспондується принцип презумпції знання законодавства (лат. Ignorantia juris non excusat незнання закону не вибачається) - кожен вважається таким, що знає закони. Правова основа презумпції знання законодавства -обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України, та презумпція знання закону тісно взаємодіє із презумпцією добропорядності.

Доводи апеляційної скарги захисника , що у працівників поліції не було підстав вимагати проходження огляду на стан сп`яніння в м. Кам`янське Дніпропетровської області, оскільки ближчим закладом охорони здоров`я є заклади, розташовані в м. П`ятихатки та Верхньодніпровськ, та він заявляв, що не може надовго покидати місто Вільногірськ, оскільки піклується дружиною з 2-ю групою інвалідності, та вимушений робити ін`єкції ліків, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки огляд на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції у закладі охорони здоров`я є не правом, а обов`язком особи, який підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги захисника, що підстава зупинки транспортного засобу через не пристебнутий пасок безпеки, є також безпідставними, оскільки працівники поліції не могли цього бачити, а огляд на стан сп`яніння не є підставою зупинки транспортного засобу у розумінні вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», також є неслушними, оскільки відповідно до матеріалів відеозапису у ОСОБА_1 не був пристебнутий пасок безпеки під час цього зупинки працівниками поліції, крім того обов`язком співробітників поліції є попередження вчинення особами, які притягаються до адміністративної відповідальності у сфері безпеки дорожнього руху, інших адміністративних правопорушень.

Таким чином доводи про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.03.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.03.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя