ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Дриги Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 712/11941/24 за апеляційною скаргою захисника Дриги Л. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2025 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605,6 грн.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 07.10.2024 о 00 год. 49 хв. в м. Черкаси по вул. Івана Мазепи (Чайковського), 50, керував автомобілем Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився в повному обсязі. Вказаними діями водій порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Дрига Л.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та закрити провадження у справі. Також просила поновити строк на апеляційне оскарження.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні 12.03.2025. Цього дня було складено резолютивну частину, повний текст постанови отримала 17.03.2025, а тому вважає, що строк для подачі апеляційної скарги розпочинається з 17.03.2025.

По суті апеляційних вимог зазначає, що у Кожушка не було наміру нікуди їхати. В ночі 06.10.2024 у нього в гостях був його брат з дружиною, які того дня одружилися. На прохання брата він залишив на ніч квартиру молодятам, а сам взяв пляшку пива і пішов до свого автомобіля, який був припаркований біля під`їзду. В автомобілі він дивився фільм, пив пиво та слухав музику. Близько 22-30 до його автомобіля підійшла жінка, яка почала вимагати щоб він вимкнув музику та поїхав від будинку, погрожувала викликати працівників поліції. Після години суперечки з жінкою він вирішив від`їхати в інше місце. Проїхавши приблизно 100 метрів, побачив, що за ним їде поліція, далі зупинився і вийшов з автомобіля. Він нікуди не збирався їхати, проїхати його примусила ОСОБА_2 , за вказаних обставин він відмовився від проходження огляду.

Зазначає, що з боку ОСОБА_2 та працівників поліції була провокація, оскільки ОСОБА_1 не збирався нікуди їхати. Він самостійно зупинив автомобіль, не на вимогу працівників поліції, та вийшов з автомобіля. В цей час до нього підійшов працівник поліції та повідомив, що він керував автомобілем в нетверезому стані, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння. Спочатку ОСОБА_1 погоджується пройти огляд, а потім відмовляється не знаючи наслідків такої відмови. Працівником патрульної поліції було здійснено тиск на Кожушка стосовно проходження огляду на стан сп`яніння, зі слів поліцейського у нього вбули відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що у випадку якщо суд дійде висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, просила не позбавляти його права керувати транспортними засобами, оскільки він здійснює догляд за батьками похилого віку, які проживають в м. Канів, а також його робота пов`язана з перевезенням будівельних матеріалів так як працює в будівельній бригаді та займається ремонтом квартир.

Поліцейські не зупиняли водія ОСОБА_1 без правових підстав, після чого почали проводити незаконну поверхневу перевірку. Вважає, що за таких дій поліції докази зібрані у справі є недопустимими.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Дриги Л., які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд протоколу про адміністративне правопорушення здійснювіався у відстуність ОСОБА_1 , копію постанови отримав 17.03.2025, апеляційний суд вважає справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, та вбачає необхідним його поновити.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 144688 від 07.10.2024, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 07.10.2024 о 00:49 год. в м. Черкаси по вул. Івана Мазепи, 50, керував транспортним засобом Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушена координація рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП(а.с. 1);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.10.2024, згідно яких в результаті проведення огляду поліцейським, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, огляд не проводився (а.с. 2);

- даними рапорту інспектора взводу № 1 роти № 1 УПП в Черкаській області ДПП Голованова М. від 07.10.2024 згідно яких, його екіпаж АГАТ 104 отримав виклик про те, що по вул. І.Мазкпи, 50 в м. Черкаси, невідома особа гучно слухає музику у власному автомобілі Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_1 . Прибувши за адресою виклику було помічено даний автомобіль, який рухався в бік вулиці Самійла Кішки, тому в подальшому ними було його зупинено згідно ст. 35 ЗУпНП. В ході перевірки документів було встановлено особу водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході спілкування в нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, тому водієві було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, на що водій відмовився у повному обсязі, водія відсторонено від права керування та складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 5);

- даними відеозапису з нагрудних камер поліцейського, з якого вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 07.10.2024 року, приблизно о 00-49 год., рухався попереду автомобіля поліції та зупинився на обочині дороги з увімкнутими габаритними вогнями. Після зупинки до автомобіля ОСОБА_1 підійшов працівник поліції та запитав «Чому він здійснює рух в комендантську годину?», запропонували пред`явити документи. На запитання поліцейського чи вживав він алкогольні напої, ОСОБА_3 відповів, що так. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. Кожушко зазначив, що не буде проходи огляд, оскільки не збирався нікуди їхати, він просто переїхав з одного місця на інше. Даний відеозапис був переглянутий апеляційним судом (а.м. 6)

- даними заяви свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що 07.10.2024 здійснила виклик працівників поліції за фактом порушення тиші під її вікнами. Під вікнами її квартири знаходиться автомобіль, з якого гучно лунала музику. На зауваження водій не реагував, вона просила щоб він прибрав з-під вікон автомобіль або закрив його, та пішов вже спати, але він продовжував сперечатися. Вона попередила його, що викличе поліцію. Проте він знову сів в автомобіль, тому вона вимушена була викликати поліцію, повідомивши номер та марку автомобіля, адресу, що гучно лунає музика, заважає відпочивати. Потім водій почав від`їздити з даного місця, в напрямку Третьої міської лікарні, і в цей час під`їхав екіпаж поліції, які поїхали за ним (а.с.56-57)

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Твердження апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не керував автомобілем, є безпідставними та спросовуються поясненнями ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 та відеозаписом з бодікамер поліцейських, відповідно до яких ОСОБА_1 зафіксовано факт керування ранспортним засобом.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_3 не мав наміру нікуди їхати, а тому в діях відсутнії склад, є безпідставними, оскільки на відекозаписі з бодікамер поліцейського чітко зафіксовано рух автомобіля під керукванням ОСОБА_1 .

Будь якого тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено.

Порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чи КУпАП, які б слугували підставою для скасування постанови місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.

Вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена, його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно, а твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Доводи захисника про те, щоб не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, до задоволення не підлягають з огляду на наступне.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та не містить альтернативи призначення стягнення без такого позбавлення, а тому посилання апелянта на те, що він здійснює догляд за батьками похилого віку, які проживають у м. Канів, а також його робота пов`язана з перевезенням будівельних матеріалів так як працює в будівельній бригаді, не може слугувати підставами для скасування постанови місцевого суду в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення з позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яка не містить альтернативи, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, вмотивованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2025 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Дриги Л. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба