Справа № 501/4543/24
Номер провадження 3/501/24/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Яковця Є.О.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №167739 від 13 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 13 жовтня 2024 року о 13:01 год., перебуваючи за адресою: м. Чорноморськ, вул. Паркова, 2, в громадському місці з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова) висловлювався нецензурною лайкою до працівників муніципальної варти та працівників поліції охорони, на зауваження не реагував, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, поважної причини своєї неявки суду не повідомив, про відкладення судового засідання не клопотав, письмових заперечень проти протоколу не подав.

Судом направлялася йому повістка засобами поштового зв`язку, яка повернулася без вручення.

З цього приводу суд зазначає, що ОСОБА_1 обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Тож, суд вжив всіх необхідних заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, тому вважає можливим здійснити її розгляд за його відсутністю на підставі наданих суду доказів.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення надала суду такі документи, які були досліджені судом:

- протокол про адміністративне правопорушення;

- письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до яких вони є працівниками КУ «Муніципальна варта», 13 жовтня 2024 року о 13:01 год. отримали повідомлення від свого чергового, приїхали за адресою: АДРЕСА_2 , де було виявлено компанію людей у нетверезому стані, один з яких в їхню сторону висловлювався нецензурною лайкою, кричав, на зауваження не реагував, відмовився надати документи, що посвідчують особу. Була викликана поліція охорони, на прохання поліцейських заспокоїтись, продовжував вести себе агресивно та нецензурно висловлюватися та був запрошений до відділу поліції;

- рапорт поліцейського, відповідно до якого він з іншим поліцейським отримали виклик. Прибувши за адресою: АДРЕСА_2 , виявили ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння в громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою, поводив себе агресивно. Його було доставлено до відділу поліції;

- рапорт про надходження повідомлення зі служби «102» про те, що 13 жовтня 2024 о 13:17 год. за адресою: АДРЕСА_2 , особи у стані алкогольного сп`яніння ведуть себе неадекватно, заявник ОСОБА_3 ;

- витяг з бази даних поліції щодо ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріли справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з абз. 2 п. 1 розділу VII цієї ж інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, є документом, яким уповноважена особа фіксує обставини правопорушення, тому обставини викладені в ньому повинні бути підтверджені за допомогою інших доказів.

Письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не підтверджують, що саме ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою та вчиняв інші дії, про які зазначено у протоколі. Зокрема, в поясненнях йдеться про компанію людей, один з яких вчиняв ці дії.

Суд також скептично ставиться до показань вказаних свідків, оскільки у відповідній графі протоколу відсутні відомості про наявність свідків.

Рапорт про надходження повідомлення зі служби «102» також не містить відомостей про вчинення відповідних дій саме ОСОБА_1 .

Рапорт поліцейського єдиний документ, в якому зазначено, що саме ОСОБА_1 вчиняв певні дії. Однак, на переконання суду, одного рапорту недостатньо для доведення винуватомсті особи. Крім того, рапорт складений працівником поліції, тому суд відхиляє цей доказ.

Інших доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

При цьому, суд зазначає, що особою, яка склала протокол, всупереч з ч. 2 ст. 251 КУпАП, не надано суду фотозображень, відеозаписів чи будь-яких інших доказів, які б підтверджували обставини, що зазначені у протоколі. В той же час, поліцейські, які прибули на місце події, повинні були мати портативні відеореєстратори (бодікамери), які включаються з моменту початку виконання службових обов`язків, і на які відеозйомка ведеться безперервно.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суд, при оцінці доказів, повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що досліджені судом докази у їх сукупності не свідчать безсумнівно про винуватість ОСОБА_1 .

За таких обставин, провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя