Справа № 761/3294/25
Провадження № 3/761/1342/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Романишена Інна Павлівна, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ч.5 ст.126, ст.124, ч.3 ст.130, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшли матеріали справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.5 ст.126, ч. 3 ст. 130, ч.3 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 194115 від 11.12.2024 вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen passat, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткненя з автомобілем Mitsubishi outlander, д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 194148 від 11.12.2024, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені, не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідність обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі лікаря нарколога водій відмовився на відео з БК-472856.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до довідки щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, проведеною перевіркою встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.02.2024 року вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУпАП. Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області (суддя Коваленко В.О., справа № 235/1318/24, провадження № 3/235/951/24)від 26.02.2024 року зазначеного громадянина визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

13.12.2023 вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУпАП. Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області (суддя Кузнєцова А.С., справа № 235/3642/23, провадження № 3/235/102/24) від 29.04.2024 року зазначеного громадянина визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Враховуючи вищезазначене, адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУпАП, розглядати за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 212930 від 04.01.2025, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавстві порядку відмовися, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відеореєстратор БК 473911, 472093. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 212941 від 04.01.2025, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen passat, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування тз, чим повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Постановою суду від 03.02.2025 року провадження у справах за вищевказаними протоколами були об`єднані в одне провадження.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст.14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно пп.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.10.9 під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб..

Згідно ч.5 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Статтею 124 КУпАП встановлено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ч.3 ст.130 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи об`єднанні справи про адміністративні правопорушення за ч.5 ст.126, ст.124, ч.3 ст.130, ч.3 ст.130 КУпАП суддя виходить з наступного.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ст.124, ч.3 ст.130, ч.3 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим він підлягає адміністративній відповідальності.

Вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 194148, серії ЕПР1 № 212930, серії ЕПР1 № 212941, серії ЕПР1 № 194115, схемою місця ДТП від 11.12.2024, письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 , довідкою про повторність вчинення правопорушення, направленням на огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 20.01.2025, відеозаписами, які досліджені суддею.

Призначаючи адміністративне стягнення за вчинення даного правопорушення, суддя враховує характер вчиненого, особу правопорушника.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя по справі не вбачає.

Із картки транспортного засобу вбачається, що транспортний засіб марки «Volkswagen Passt» д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_4 .

При визначенні розміру адміністративного стягнення, суд керується вимогами ст.36 КУпАП, відповідно до яких при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо; якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП є більш серйозним з числа вчинених, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки останній йому не належить.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 36, 40-1, 126, 221, 251, 255, 268, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ст.124, ч.3 ст.130, ч.3 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді 51 000 гривень штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу, який не є у приватній власності порушника.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ І.П.РОМАНИШЕНА