КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 33/824/2193/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року під головуванням судді Коваль В.О., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрито провадження за 124 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу.

Судом встановлено, що 13 листопада 2024 року о 23 год 39 хв в м. Києві на пр-т. Науки, 16-А, водій ОСОБА_1 , керував т.з. «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, паркуючись, не виявивши перед собою перешкоду - припаркований т.з. «Ford» д.н.з. НОМЕР_2 , не вжив заходів щодо уникнення наїзду на авто не дотримавшись дистанції та інтервалу, у наслідок чого т.з. отримали механічні пошкодження чим завдали матеріальних збитків.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2024 року серії ЕПР1 № 173153, 13 листопада 2024 року о 23 год 39 хв в м. Києві на пр-т. Науки, 16-А, водій ОСОБА_1 , керував т.з. «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкогольного з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку - відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Не погодившись з указаною постановою, 25 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 рокускасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що на момент керування автомобілем скаржник був тверезий.

Вказує, що після приїзду додому припаркував авто, дістав пляшку горілки та випив її.

Звертає увагу, що його авто не зіштовхувалося з іншим автомобілем, саме тому на відео поліції не можна бачити пошкодження автомобілів.

Скаржник посилається на те, що незабаром в нього стався конфлікт з чоловіком, котрий спочатку звинуватив його у тому, що він постави авто на його місце, а потім вже почав звинувачувати в ДТП. Потім приїхали поліцейські та почали складати схему ДТП зі слів чоловіка з яким у ОСОБА_1 стався конфлікт.

Зазначає, що поліцейські не взяли до уваги, що пошкодження на авто того чоловіка старі, а на його авто взагалі немає пошкоджень.

Вказано, що в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані про заподіяння шкоди будь-кому.

Вважає, оскаржувану постанову не мотивованою та такою, що не відповідає реальним обставинам справи і наявним доказам.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 173143, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 173153, пояснення, схему ДТП, направлення у «КМНКЛ «Соціотерапія», відео з бодікамери, письмові пояснення свідка, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2024 року серії ЕПР1 № 173143, 13 листопада 2024 року о 23 год 39 хв в м. Києві на пр-т. Науки, 16-А, водій ОСОБА_1 , керував т.з. «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, паркуючись, не виявивши перед собою перешкоду - припаркований т.з. «Ford» д.н.з. НОМЕР_2 , не вжив заходів щодо уникнення наїзду на авто не дотримавшись дистанції та інтервалу, у наслідок чого т.з. отримали механічні пошкодження чим завдали матеріальних збитків (а.с. 6).

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2024 року серії ЕПР1 № 173153, 13 листопада 2024 року о 23 год 39 хв в м. Києві на пр-т. Науки, 16-А, водій ОСОБА_1 , керував т.з. «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкогольного з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку - відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР (а.с. 2).

Вина ОСОБА_1 , всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 173143 від 14 листопада 2024 року (а.с. 6);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 173153 від 14 листопада 2024 року (а.с. 2);

- направленням у «КМНКЛ «Соціотерапія» (а.с. 4 );

- схемою місяця ДТП (а.с. 8);

- письмовими поясненнями свідка (а.с. 9);

- відеозаписом з бодікамери (а.с. 12).

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем а лише сидів у ньому, суд оцінює критично, оскільки з відеозапису вбачається, що під час діалогу між патрульним поліцейським та ОСОБА_1 , підійшов свідок ОСОБА_2 , який і викликав поліцію, повідомивши, що бачив як ОСОБА_1 паркувався та здійснив наїзд на припаркований поруч транспортний засіб. Будь-які заперечення скаржником висловлено не було.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 , вказав, що 13 листопада 2024 року о 23 год 39 хв, в м. Києві по проспекту Науки 16-А, йдучи додому з роботи почув як інтенсивно газує автомобіль. Після чого почув тріск пластику та трощу транспортного засобу, підійшов до автомобіля «Audi»ближче та побачив як водій Ауді газуючи трощить переднім бампером білий автомобіль. Вирішив дізнатися можливо водію стало погано, постукав у водійські двері та відкрив її, почувши різкий запах алкоголю зрозумів, що водій нетверезий. Після чого почав розмовляти з ним, щоб відволікти та запобігти трощі авто, викликав поліцію. Поки він відволікав ОСОБА_1 , той дістав шаблю або великий ніж та почав розмахувати ним кидаючись ОСОБА_2 , після чого приїхала поліція (а.с. 9).

Окрім цього, обставини, зазначені в протоколах узгоджуються в тому числі й із дослідженим судом апеляційної інстанції долученим до справи відеозаписом з бодікамери, на якому відображені події, що відбувалися 13 листопада 2024 року за участю ОСОБА_1 .

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд першої інстанції цілком обґрунтовано застосував до ОСОБА_1 положення ст. 38 КУпАП щодо строку накладення стягнення за ст. 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова районного суду про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124 ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар