Справа №: 634/305/25
Провадження № 3/634/180/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 року

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 282096 від 26.03.2025 року, згідно якого 26.03.2025 року об 11.50 год. по вул. Шевченка, 36, в сел. Сахновщина Берестинського району Харківської області ОСОБА_2 керував транспортним засобом мото Мустанг д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою «Драгер», результат 1,24%, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

У судове засідання правопорушник не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся за адресою проживання, вказаною у протоколі. Про причини неявки суду не повідомив. До матеріалів справи додано заяву про розгляд справи за відсутності правопорушника, провину визнає.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом були використані способи сповіщення правопорушника про час, дату та місце розгляду справи, а тому вважаю з урахуванням заяви правопорушника, яку додано до матеріалів справи, можливим проводити розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, 26.03.2025 року об 11.50 год. по вул. Шевченка, 36, в сел. Сахновщина Берестинського району Харківської області ОСОБА_2 керував транспортним засобом мото Мустанг д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою «Драгер», результат 1,24%, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Матеріали справи не містять заперечень чи зауважень правопорушника з приводу складеного відносно нього адміністративного матеріалу. Протокол підписано правопорушником.

Із оглянутого відеозапису, відзнятого на боді комеру поліцейського, вбачається, що поліцейськими під час складання адміністративного матеріалу дотримана процедура освідування водія на стан алкогольного сп`яніння.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Правопорушнику інкримінується порушення п. 2.9 А Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення п. 2.9 А ПДР України щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Пунктом 3 розділу І цієї Інструкції передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вина правопорушника у скоєнні відповідного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, а саме змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 282096 від 26.03.2025 року, талоном приладу «Драгер», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, довідкою ВП № 1 Берестинського РВП ГУ НП у Харківській області щодо відсутності права керування у правопорушника, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 612520 від 26.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відеозаписом з бодікамери.

Вважаю, що дії правопорушника вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а тому до особи, що вчинила правопорушення слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.33, ч. 1 ст.130, ст. ст.248,251,252,268,280,283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена через Сахновщинський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 10 денний строк, після її винесення, апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: