Справа № 348/2923/24
Провадження № 33/4808/359/25
Категорія ст.130 ч.4 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Валігурський Г. Ю.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2025 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2025 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 3 (три) роки, а також стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу після закінчення строку на апеляційне оскарження разом із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 вказує на те, що про наявність даної постанови вона дізналася 27 лютого 2025 року, коли отримала її поштовим відправленням. 09.03.2025 року вона подала апеляційну скаргу, в межах 10-ти днів після отримання оскаржуваної постанови. Звертає увагу, що суд першої інстанції розглянув справу без її участі. Стверджує, що матеріали справи не містять даних про те, що вона отримувала повістки про виклик до суду в межах даного провадження. Щодо наявних в матеріалах справи довідок суду про доставку повідомлення у додаток «Вайбер» щодо судових повісток про виклик до суду, наголошує, що вона не користується даним додатком, оскільки він у неї належним чином не працює. Вказує, що відповідно до п.2 Порядку настання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом ДСА України від 01.06.2013 року №73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заявки.

Крім того, зауважує, що з дитинства вона часто хворіє, що підтверджується, листками непрацездатності, а тому фізичне виснаження, болі та часті захворювання не дають їй можливості думати про щось інше, окрім здоров`я.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Так, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Зі змісту клопотання про поновлення строку вбачається, що ОСОБА_1 вважає, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення необхідно вважати несвоєчасне отримання копії судового рішення.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що про результати розгляду справи вона дізналася 27 лютого 2025 року, коли отримала копію судового рішення, яку отримала поштовим відправленням.

Перевіряючи вищевказані доводи ОСОБА_1 щодо наявності поважності причин з яких він пропустив строк на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за участю ОСОБА_1 , якій були роз`яснені її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ст.63 Конституції України. При оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було проінформовано про розгляд справи в Надвірнянському районному суді.

У матеріалах справи містяться судові повістки про виклик до суду ОСОБА_2 , які були доставлені у додаток «Вайбер» та поштовим відправленням. Також до матеріалів справи долучено конверти, рекомендовані повідомлення та судові повістки, на яких зазначено причину повернення, а саме адресат відсутній за вказаною адресою.

12 лютого 2025 року Надвірнянським районним судом винесено постанову про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 4 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

У вищевказаній постанові зазначено, що ОСОБА_2 тричі викликалась до суду шляхом надсилання судових повісток на її адресу. Проте надіслані на її адресу повістки (номери відправлення 188, 693) повернулись до суду не врученими із довідкою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

З огляду на викладене, судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_2 до суду для розгляду справ, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколах про адміністративні правопорушення за відсутності останньої.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 знала про те, що в Надвірнянському районному суді Івано-Франківської області відносно неї перебуває на розгляді справа про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4, ч.4 ст. 130 КУпАП.

Так, останнім днем строку, протягом якого можливо було подати апеляційну скаргу на постанову Надвірнянського районного суду від 12 лютого 2025 року, необхідно вважати 24 лютого 2025 року.

Апеляційний суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 раніше вже зверталась з відповідною апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, яку подала за межами строку на апеляційне оскарження судового рішення. При цьому, ОСОБА_1 просила поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення та посилалась на обставини, які аналогічні тим на які вона посилається на даний час.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17.03.2025 року ОСОБА_1 було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови.

Разом з тим, ОСОБА_1 повторно надіслала апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу, що питання щодо можливості повторного звернення з апеляційною скаргою вже неодноразово вирішувалось при розгляді інших проваджень.

Апеляційний суд враховує, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. ( справа «Брумареску проти Румунії») .

В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Разом з тим, обставини, на які посилається апелянт в обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення стосовно неналежного повідомлення про розгляд справи судом першої інстанції та невчасного отримання копію судового рішення вже перевірялись апеляційною інстанцією та були визнані такими, що не свідчать про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційний суд звертає увагу, що за таких обставин, апелянт має можливість звернутись з новим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження тільки за умови, що у вказаному клопотанні він наводить нові правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та вказує нові поважні причини, яким не було надано відповідну правову оцінку апеляційною інстанцією.

Однак, у цьому випадку апелянт повинен не тільки вказати, які саме причини перешкоджали йому своєчасно оскаржити судове рішення, надати відповідні дані, які підтверджують реальну існування вищевказаних причин, а і вказати, чому він не мав можливості зазначити вищевказані доводи раніше.

Зокрема, у новому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення ОСОБА_1 посилається на те, що з дитинства вона часто хворіє та через загострення хвороби проходить стаціонарне лікування, що підтверджується, листками непрацездатності.

Апеляційний суд неодноразово зазначав, що суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд неодноразово вказував, що доводи про те, що поганий стан здоров`я та наявність певних хронічних захворювань не дозволили своєчасно подати апеляційну скаргу на судове рішення повинні бути доведені апелянтом, який зобов`язаний надати відповідні дані, які дозволяють суду прийти до переконання про призупинення (припинення) соціально активної життєдіяльності та неможливості за станом здоров`я дізнатись про ухвалене судом рішення та оскаржити його у встановлений законом строк.

Апеляційний суд неодноразово вказував, що відповідно до п.п. 1.1. вищевказаної Інструкції тимчасова непрацездатність засвідчується тільки листком непрацездатності.

Так, до апеляційної скарги ОСОБА_1 долучено копії медичних висновків від 25.09.2024 року, 16.10.2024 року, 23.10.2024 року та 30.12.2024 року про тимчасову непрацездатність. При цьому, вищевказані медичні висновки не містять даних, які дозволяють встановити, що вони дійсно стосуються апелянта та підтверджують його непрацездатність у певний період часу і свідчать про неможливість дізнатись про ухвалене судом рішення та оскаржити його у встановлений законом строк.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказані медичні висновки підтверджують непрацездатність в період часу, який мав місце задовго до ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Так, ОСОБА_1 оскаржує постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2025 року та зазначає, що дізналася про вказане рішення 27 лютого 2025 року, коли отримала її копію поштовим відправленням, а апеляційну скаргу подала 09.03.2025 року.

За таких обставин, ОСОБА_1 повинна була надати відповідні дані, які свідчать про те, що вона в період з 12 лютого 2025 року по 09.03.2925 року за станом здоров`я або за іншими поважними причинами не мала можливості звернутися до суду з апеляційною скаргою.

Апеляційний суд неодноразово зазначав, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Зокрема, зі змісту доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що вона є працездатною та працює лікарем в Надвірнянській центральній районній лікарні. Стверджує, що суд неправильно встановив фактичні обставини, оскільки вона не вживала алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди, а вчинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом у стані сп`яніння.

Разом з тим, при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що в апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи що на даний час рішення суду набуло законної сили та підлягає до виконання, враховуючи причини, якими обґрунтовується поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати та довести реальну наявність причин, які дійсно не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2025 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками апелянту.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв