Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/108/25
Провадження № 3/382/110/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., при секретарі Матвієнко Ю. Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 222135 від 16.01.2025 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому вказано, що 16.01.2025 року о 00 год. 40 хв. на автодорозі М03 Київ-Харків 101 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 7, КНП ЯЦМЛ (Яготинська лікарня). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», ОСОБА_1 відмовився. чим порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судових засіданнях 11.03.2025, 15.04.2025 оголошено протокол про адміністративне правопорушення, вину за якими ОСОБА_1 не визнав, відтворено відеозаписи із долучених до справи DVD-дисків, заслухано позицію сторони захисту, пояснення ОСОБА_1 , допитано свідків. 22.04.2025 року ОСОБА_1 та захисник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується розписками, довідкою про доставку SMS повідомлення ОСОБА_1 , довідкою про доставку електронного документу ОСОБА_2 в його електронний кабінет, причин неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань чи письмових пояснень не подали.

Також суд звертає увагу, що розгляд справи упродовж розумного строку є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності захисника та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вказаній категорії справи не є обов`язковою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 15.04.2025 року вину не визнав, пояснив, що він рухався на автомобілі Опель та його зупинили працівники. Запропонували йому пройти огляд на місці зупинки, але він відмовився і вони поїхали в лікарню. Він вважав, що там будуть брати аналізи, а саме сечу, але вони дали «дуть». Його завели в кабінет і огляд на приладі проводила працівниця лікарні, на якій посаді вона працює йому не відомо. Коли зайшов в кабінет на приладі були цифри 1,8 і 2, але в працівників лікарні він не уточнював, чому саме там відображалися ці цифри. Потім дали йому не запаковану трубку і цю процедуру проводив не лікар, але він там був присутній (заходив і виходив). В лікарні «дув» два рази і показники не змінювалися. Показник, який відобразився на приладі, здається був 2. З результатом не погодився, тому і не поставив підпис. На запитання захисника зазначив, що алкогольних напоїв в той день не вживав. А також зазначив, що не вживав і на передодні. Пояснив, що він був у брата, вони посварилися та він вирішив поїхати переночувати в готель в с. Панфіли.

Захисник в судовому засіданні 15.04.2025 року просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Подав відповідне клопотання, яке обґрунтовано тим, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений з порушенням ст. 254 КУпАП та Інструкції 1376. Під час складання протоколу ОСОБА_1 не роз`яснено права. Порушено права особи гарантовані ст. 6 Конвенцією з прав людини та основоположних свобод, ст. 63 Конституції та ст. 286 КУпАП, щодо прав особи, зокрема на захист, ОСОБА_1 , навіть не роз`яснено, що він мав права користуватися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права. Сторона захисту вважає протокол відносно ОСОБА_1 , недопустимим доказом і таким, що не може бути взятий судом до уваги як доказ винуватості особи, а виходячи з своєї незаконності та протиправності є прямим доказом невинуватості особи в розумінні ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП та ст. 251 КУпАП. В матеріалах справи відсутні докази керування у стані сп`яніння транспортним засобом та відсутні докази відмови особи, яка керує від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення від 16.01.2025, було зазначено, що водій нібито відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, а не «керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП та в п. 2.9 а) ПДР (обов?язки і права водіїв механічних транспортних засобів). Таким чином, склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.9a) ПДР. Тому відповідальність ОСОБА_1 , за діяння, зазначене в протоколі, на підставі ч. 1 ст. 130 КУПАП виключається, а сам протокол є нікчемним та надуманим, який не може бути взятий судом до уваги в якості доказу вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім цього зазначає, що інспектор не встановлював ознаки стану алкогольного сп?яніння, які зазначені в протоколі та акті, не пропонував пройти огляд на стан сп?яніння та ОСОБА_1 , законом передбачений спосіб, ОСОБА_1 , не відмовлявся від проходження огляду у встановленому законом порядку, пропозиції пройти такий огляд не було так як і не було самого огляду. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , вже відмовився від проходження огляду на місці та у медичному закладі 0 00 год 40 хвилин, тоді як він нібито тільки о 00 год. 55 хв. був тільки нібито направлений та доставлений. Крім того, згідно відеозаписів з портативного відеореєстратора поліцейського підтверджено незаконність дій поліцейських, порушення прав особи, та порушення процедури огляду, що робить його не дійсним, порушення ст. 266 КУпАП та Інструкції 1452, а саме: на відеоматеріалах заначено, що ОСОБА_1 , як не освідовувався на приладі «Драгер» так і не надав відповіді про відмову на пропозицію пройти огляд, нібито в законному порядку, що не відповідає обставинам викладеними у протоколі (порядок огляду військовослужбовців визначений ст. 266-1 КУпАП; підтверджено відсутність відсторонення від керування, що є обов?язковим у разі виявлення у водія ознак сп?яніння, так згідно ст. 266 КУпАП. Крім цього, огляд на стан сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 проведено не уповноваженою особою та з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, а отже вважається недійсним. Також акт огляду не підписаний ОСОБА_1 , свідки події відсутні, як в протоколі так і в акті. Крім цього, огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а саме поліцейським не проведено огляд на місці, не залучено свідків та направлення ОСОБА_1 не вручено.

Про надходження на розгляд суду вказаної справи, враховуючи судову практику ЄСПЛ, було повідомлено прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області. Прокурор не скористався правом на участь у розгляді справи. Участь прокурора у вказаній категорії справ не є обов`язковою відповідно до ст. 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що вона працює у Батальйоні патрульної поліції у місті Борисполі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Зазначила, що нею відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 130 КУпАП 16.01.2025 року. ОСОБА_1 було зупинено, оскільки він рухався в комендантську годину та автомобіль був на іноземній реєстрації. У ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, порушення мови, у зв`язку із цим йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки. Також зазначила, що коли підійшли до автомобіля, то запах алкоголю був чітко виражений. Ознаки назвав напарник та запропонував декілька разів пройти огляд на місці зупинки, але ОСОБА_1 відмовився, сказав, що поїде в лікарню. Повідомила, що ОСОБА_1 представився та сказав, що він є військовослужбовцем. Проте, оскільки він ніяких підтверджуючих документів, що на той момент знаходився на службі не надав, а також не надав документів, що на той момент автомобіль був у власності військової частини, то вони прийняли рішення освідувати його на загальних підставах. Потім вони доставили ОСОБА_1 до Яготинської ЦРЛ де він пройшов освідування і лікар надав висновок. Дату і час висновку не пам`ятає. Показник встановлював лікар. Після того як лікар віддав висновок, вони склали протокол. Зазначила, що протокол складала за допомогою Також вони ОСОБА_1 пропонували підвести до якогось місця призначення, але спочатку він погодився, а потім не дочекавшись складання протоколу вийшов з службового автомобіля та кудись пішов. На запитання захисника повідомила, що не пам`ятає чи відсторонювали ОСОБА_4 від керування. Права мабуть роз`яснював напарник, точно вже не пам`ятає. Чи ставив підпис в протоколі не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що він працює лікарем рентгенологом та лікарем інфекціоністом в Яготинській ЦРЛ. Зазначив, що ОСОБА_1 можливо і доставляли до лікарні для освідування, точно не пам`ятає. Якщо доставляється особа, то він зобов`язаний провести огляд. Зазначив, що він пройшов тематичне удосконалення та отримав сертифікат і має право проводити огляд. Також повідомив, що під час огляду особи проводиться два лабораторних дослідження на приладі з інтервалом у 20 хв. Лікарем проводиться огляд з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, а також складається висновок. На запитання захисника зазначив, що медсестра вимірює тиск та температуру особи, а також в присутності лікаря та поліцейських вмикає прилад, розпаковує стерильну гільзу, встановлює її на прилад та надає особі, а лікар фіксує результат. Зазначив, що точно не пам`ятає як і де поліцейські складали направлення, але без нього він не розпочинає огляд.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 "а" ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду або згода і факт проходження огляду.

Згідно з положеннями частин 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Судом, досліджено письмові докази, які містяться в матеріалах справи, відеозаписи події. Суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом та не оспорюється стороною захисту.

Крім цього, як вбачається з відеофайлу "130 Бурлака" ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Під час розмови поліцейським було оголошено ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), при цьому зауважень чи заперечень щодо озвучених ознак не висловив. Після цього поліцейським було неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою драгер або в лікарському закладі, крім цього роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, за яку також передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП. В подальшому ОСОБА_1 погодився пройти огляд саме в медичному закладі.

Як вбачається з цього відеозапису на проміжку часу 0:42:00-0:42:50, 1:07:30-1:08:00 ОСОБА_1 двічі пройшов огляд, йому було оголошено результат огляду, а саме 2 ‰, при цьому ОСОБА_1 жодних зауважень, заперечень чи незгоди не висловив. Крім цього, після складання акту та висновку лікарем було озвучено ОСОБА_1 , що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 також не висловив заперечень. Після цього на проміжку часу 1:26:00-1:26:50 поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Слід відмітити, що досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому суд приймає його як належний доказ у справі.

Крім вищенаведених відеозаписів, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується, у своїй сукупності:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 222135 від 16.01.2025 року;

- карткою обліку адміністративного правопорушення;

- відомостями рапорту органу поліції від 16.01.2025 року;

- копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №7 від 16.01.2025 року, в якому в графі "17. Запах алкоголю з рота" зазначено "слабкий". В графі "18. Використанні технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі (відповідно до встановленого рівні). Час обстеження, назва спеціального технічного засобу, за наявності його номер, дата останньої повірки, результат обстеження" зазначено "Алконт 01СУ чинний до 13.05.2025 р. № 1122-15, 16.01.2025 01:25 2 ‰, "Обстеження через 20 хвилин. Час обстеження, назва спеціального технічного засобу, за наявності його номер, дата останньої повірки, результат обстеження" зазначено "Алконт 01СУ чинний до 13.05.2025 №1122-15, 16.01.2025 01:45 2 ‰". В графі "20. Висновок та діагноз за результатами огляду" зазначено "Алкогольне сп`яніння";

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.01.2025 року, в якому в графі «перебуває у стані сп`яніння», зазначено «алкогольного»; висновок підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень чи заперечень;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому в графі «Результати огляду на стан сп`яніння», зазначено «огляд не проводився»;

- копією направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.01.2025 року;

- довідкою про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП;

- довідкою про отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами;

- відеозаписом події долученого поліцейськими на ДВД-диску.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та огляд проведено не уповноваженою особою та з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, а отже вважається недійсним, суд відхиляє вказаний довід з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Аналіз положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Таким чином, порядок огляду військовослужбовців, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, здійснюється в загальному порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, отже посилання сторони захисту є помилковими.

Отже, у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а посилання сторони захисту на порушення такого порядку є необґрунтованими.

Судом не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, і могли стати підставою не виконувати водієм законних вимог поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Також суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 16.01.2025, було зазначено, що водій нібито відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, а не «керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП та в п. 2.9 а) ПДР. Таким чином, склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.9a) ПДР. Оскільки, як вбачається із протоколу «16.01.2025 року о 00 год. 40 хв. на автодорозі М03 Київ-Харків 101 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 7, КНП ЯЦМЛ (Яготинська лікарня). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», ОСОБА_1 відмовився. Чим порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, склад правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 2.9a ПДР.

Крім цього, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 після пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, погодився пройти даний огляд саме в медичному закладі.

Доводи сторони захисту про те, що направлення на проходження огляду не вручалося ОСОБА_1 не може бути взяте до уваги, оскільки копія направлення додана поліцейськими до матеріалів справи, а також додане самою стороною захисту (за відповідним адвокатським запитом), це не спростовує самого факту ініціювання проходження огляду на стан сп`яніння саме в закладі охорони здоров`я (Яготинській ЦРЛ) за ініціативою, в тому числі, ОСОБА_1 , який виявив бажання пройти такий огляд саме в медичному закладі, а також перебування в медичному закладі за вимогою ОСОБА_1 із подальшим проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також суд відхиляє доводи сторони захисту щодо незалучення свідків, оскільки відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан наркотичного проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання сторони захисту на не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не приймається судом до уваги, оскільки це не спростовує наявності всіх елементів складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом не приймаються до уваги доводи сторони захисту про те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 права, оскільки враховує, що за змістом КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення складається зі стадій, зокрема, порушення справи про адміністративне правопорушення та розгляд справи про адміністративне правопорушення й винесення у справі постанови. Остання полягає, зокрема, в тому, що саме компетентний орган (посадова особа) проводить розгляд справи й надає правову оцінку діям особи, що позначена в протоколі як особа, що притягується до адміністративної відповідальності. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд в повному обсязі надав можливість стороні захисту та особисто ОСОБА_1 реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, шляхом його виклику до суду; забезпечена можливість бути присутнім в суді під час розгляду справи; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката; надавати пояснення і користуватися іншими, передбаченими ст. 268 КУпАП, правами; подавати докази, заявляти клопотання, подавати заперечення тощо, а також за клопотанням сторони були допитані свідки.

Вищевказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності, вони є належними, допустимими та достатніми.

Доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано. Обставини, які зазначені в протоколі, повністю узгоджуються із дослідженими судом відеозаписами долученими працівниками поліції, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 16.01.2025 року за участю ОСОБА_1 . Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Отже вище перелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеними обставини, які є підставами для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування "поза розумним сумнівом", сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах "Кобець проти України" (п. 43) та "Авшар проти Туреччини" (п. 282), "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року, "Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії" від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на її користь, оскільки докази винності ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно були підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та самої події, стороною захисту не наведено і при розгляді справи судом не встановлено.

Даючи оцінку доводам, викладеним стороною, суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах "Серявін та інші проти України", "Трофимчук проти України", "Проніна проти України"). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Наведені стороною захисту аргументи ніяким чином не спростовують наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, вони не спростовують дані, в тому числі й письмові докази та відеозапис, що підтверджує поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_1 пройшов огляд в медичному закладі, та відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка, як вже зазначалося, встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, поряд з цим враховує, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП), а також те, що зазначені положення КУпАП не відносить до обставин, які пом`якшують покарання, перебування особи на військовій службі, а також те, що обставини передбачені ст. 34 КУпАП стороною захисту не наведені, а також те, що ОСОБА_1 інкриміновано вчинення немалозначного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд відхиляє клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, дане правопорушення є грубими порушеннями Правил дорожнього руху та потенційно небезпечними для суспільства, а також становлять реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини по даній справі, суд вважає призначити адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавити права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стягнути з нього 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA 0010001, код класифікації бюджету 21081300) та позбавити права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягувачем є державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0026001, код класифікації бюджету 22030106. Стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя М. М. Нарольський