Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/76/25
Провадження № 3/499/84/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 квітня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря Дібрової О. І., працівника поліції Миговича Ю. В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у судді Іванівського районного суду Одеської області Погорєлова І. В. перебувають матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №222485 від 16.01.2025 року, водій ОСОБА_1 , 16.01.2025 року о 15:00 в с. Великий Буялик по вул. Болгарській, буд. 228, керував т/з ВАЗ 2101 р/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголь з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка хода. Від проходження на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Повідомлений про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився; неодноразово піддавався приводу з метою повного і всебічного розгляду справи, оскільки, окрім іншого, працівниками поліції неналежним чином встановлено особу, однак виконати такий не вдавалося можливим, так як останній був відсутній за місцем свого проживання.

Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП, встановлено вичерпний перелік норм, при розгляді яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Однак, ст.130 КУпАП в цьому переліку відсутня.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

В судовому засіданні працівник поліції ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області Мигович Юрій Валентинович підтримав протокол про адміністративне правопорушення. Додатково підтвердив особу ОСОБА_1 , вказавши, що у ОСОБА_1 при собі ніяких документів не було, тому він зателефонував додому і йому скинули свідоцтво про народження, повідомивши, що паспорта у нього немає, однак працівник поліції впевнений та знає, що це саме він, оскільки знайомий з ним зі шкільних років. До райвідділу для встановлення особи не поїхали, адже був певен, що це саме ОСОБА_1 з огляду на шкільні роки та відомостей з баз даних поліції, які перевірив на місці зупинки транспортного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши працівника поліції, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В даному випадку, надісланий суду протокол складений відносно ОСОБА_1 за порушення вимог п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Пункт 2.5 ПДР встановлює, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії №222485 від 16.01.2025 року; направленням водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 16.01.2025 року; рапортами поліцейських; довідкою та іншими матеріалами.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, а саме поліцейським ВП №1 Березівського РВП із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, зауважень, доповнень чи заперечень до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заявляв, в судове засідання не з`явився, при цьому, зазначив в протоколі, що пояснення надасть в суді.

З огляду на наведене, суд вбачає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він порушив Правила дорожнього руху України, а саме п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, з урахуванням вимог статті 33 КУпАП, яка передбачає загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Обставини, які пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, беручи до уваги відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення нею нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається із довідки від 22.01.2025 року, підписаної начальником ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області Павлом Трофименко, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, закон містить диференціацію щодо конкретних видів стягнень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки визначає, що відносно водія можливо застосувати такий вид державного примусу у виді стягнення як штраф та позбавлення права керування транспортним засобом, останнє є безальтернативним. У той час як до інших осіб, тобто тих, що не мають посвідчення водія, можливо застосувати лише такий вид стягнення, як штраф.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП вбачається, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Таким чином, відповідно до вимог ст..4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з правопорушника в дохід держави підлягає 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.40-1, ч.1ст.130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

Суддя:Ігор ПОГОРЄЛОВ