Справа № 473/1857/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

"25" квітня 2025 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Волосовського А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №293613 від 07.04.2025 року поліцейським, який його склав, зазначено, що: «07.04.2025 року 19 год. 17 хв. м.Вознесенськ вул.Берегового 1 ОСОБА_1 керував мопедом Suzuki б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, невнятна річ, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера DRAGER та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я Вознесенкої КП «КНП ВБЛ» ВМР відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року від 08.11.2024 протокол ААД 841151».

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР та за ч.3 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 викликався до суду рекомендованим листом за адресою, що вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, однак згідно поштового повідомлення рекомендований лист «повернено відправнику. Адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неприбуття ОСОБА_1 суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення слухання справи до суду не подав.

Щодо не вручення особі рекомендованого листа, то суд враховує, що надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду.

Такий висновок Касаційний господарський суд Верховного Суду виклав у постанові від 18 березня 2021 року за справою № 911/3142/19, переглядаючи відмову поновити пропущений строк апеляційного оскарження. КГС ВС зазначив, що близьку за змістом правову позицію про належне повідомлення викладено в постановах: Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17; КГС ВС від 27.11.2019 у справі № 913/879/17; КГС ВС від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19; КГС ВС від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

Суд здійснив всі засоби повідомлення ОСОБА_1 про час та місце слухання справи. Заявку на отримання смс-повідомлення ОСОБА_1 поліцією до справи не долучено. Номер телефону в протоколі поліцією вказано не дійсний.

Судом були вичерпані всі засоби повідомлення ОСОБА_1 про час та місце слухання справи, оскільки надіслання рекомендованого листа є належним повідомленням учасника процесу про необхідність явки до суду.

При цьому суд враховує, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Окрім того, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце слухання справи рекомендованим листом, також на офіційному сайті Судової влади України дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні. У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, з моменту складання протоколу (07.04.2025 року) по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 згідно із вимогами ст.268 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали провадження, встановив, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №293613 від 07.04.2025 року, який був складений відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП було оглянуто відеозапис, зроблений співробітниками поліції. Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

На диску, що надано поліцейськими до протоколу, містяться файли "E:/0000000__0028.MP4", "E:/0000000__0029.MP4", "E:/Відео WhatsApp, дата_ 2025-04-08 о 09.04.31_269ede6d.mp4", на яких зафіксовано, що 07.04.2025 року 19 год. 17 хв. водій ОСОБА_1 на питання поліцейських повідомляє, що вживав пляшку пива. Поліцейські вказують, що вбачають у водія ознаки сп`яніння. Водій повідомляє, що поліцейські оформляють його не вперше. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння місці та в лікарні водій відмовляється. Також відео, на якому ОСОБА_1 керує тз та був зупинений працівниками поліції.

Крім того, до справи долучено копію постанови серія ЕНА №4448352 від 07.04.2025 року за ч.4 ст.126 КУпАП; направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, в якому є відмітка працівника поліції про те, що даний огляд не проводився через відмову водія. В справі є акт огляду на стані алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому теж зазначено про відмову водія від освідування на місці зупинки.

Також до матеріалів справи долучено 2 копії постанов Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, які отримані в повному доступі до ЄДРСР, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 від 14.10.2024 року; та ч.5 ст.126, ч.7 ст.121, ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП від 02.12.2024 року, що свідчить про повторність вчинення адміністративного правопорушення протягом року та вчинення такого правопорушення втретє.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, суд враховує, що згідно з ч.3 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.

Згідно із ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколу відеофайлах, зокрема пропозиції поліцейських пройти огляд та відмову від такого огляду з боку ОСОБА_1 . Також на відео видно, що він перед цим керує тз.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення, на думку суду відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому зазначені наявні у ОСОБА_1 на момент зупинки його транспортного засобу поліцейським ознаки стану алкогольного сп`яніння, а також зазначено, що огляд він пройти відмовився.

З огляду на досліджені докази суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є всі ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яке вчинено вже втретє протягом року.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого правопорушення та його характер, зокрема повторність та вчинення аналогічного порушення вже вчетверте, суд вважає доцільним застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, передбаченої ч.3 ст.130 КУпАП. Суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді адміністративного арешту, оскільки правопорушник вже неодноразово притягувався до відповідальності, проте він ніяких висновків не зробив та знову зухвало вчиняє те саме правопорушення. Ч.3 ст.130 КУпАП передбачає таке стягнення як адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб та саме таке стягнення буде відповідати тяжкості, кількості та характеру вчинених ОСОБА_2 правопорушень.

При цьому суд враховує, що ст.32 КУпАП передбачено, що адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб. Адміністративний арешт призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею). Адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до осіб з інвалідністю першої і другої груп.

Статтями 326, 327 КУпАП визначено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення. Осіб, підданих адміністративному арешту, тримають під вартою в місцях, що їх визначають органи Національної поліції. При виконанні постанови про застосування адміністративного арешту арештовані піддаються особистому оглядові. Строк адміністративного затримання зараховується до строку адміністративного арешту. Відбування адміністративного арешту провадиться за правилами, встановленими законами України.

З врахуванням позиції ЄСПЛ, викладеної в п.п.49, 50 Рішення від 30 жовтня 2014 року у справі «Швидка проти України», постанову суду в частині призначеного стягнення у вигляді адміністративного арешту слід виконувати після набрання нею законної сили.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.36, 40-1, ч.3 ст.130, 268, 280, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130КпАП України, і застосувати до нього стягнення, у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та без застосування конфіскації транспортного засобу, - оскільки до матеріалів справи не додано довідку про те, що він є власником тз, яким керував під час складання протоколу, та відсутні дані про те, що його вилучено та він зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів.

З врахуванням позиції ЄСПЛ, викладеної в п.п.49, 50 Рішення від 30 жовтня 2014 року у справі «Швидка проти України» - постанову суду в частині призначеного стягнення у вигляді адміністративного арешту виконувати після набрання нею законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Копію постанови направити ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи відбувся у його відсутності з дотриманням вимог ст.268 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар