ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 674/1716/24

Провадження № 33/820/339/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Наталюка Назара Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 квітня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду, 24 жовтня 2024 року о 05 год. 04 хв. в м. Дунаївці по вул. Шевченка, 20, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Наталюк Н.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 квітня 2025 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанову вважає незаконною.

Вказує, що направляючи матеріали справи для доопрацювання (належного оформлення), місцевий суд фактично витребував додаткові докази, тобто перебрав на себе функцію обвинувачення.

У поданій апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП проголошено 02 квітня 2025 року.

03 квітня 2025 року вказану постанову в електронному вигляді було доставлено до електронного кабінету захисника ОСОБА_1 адвоката Наталюка Н.М. Отже, останнім днем подачі апеляційної скарги було 14 квітня 2025 року (з урахуванням вихідних).

З апеляційною скаргою адвокат звернувся 14 квітня 2025 року, що підтверджується відміткою на штемпелі вхідної кореспонденції Дунаєвецького районного суду Хмельницької області. А тому, строк на апеляційне оскарження постанови він не пропустив.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Наталюка Н.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши її доводи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку, зокрема, даними із:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 305074 від 24 жовтня 2024 року, з яких вбачається, що 24 жовтня 2024 року, о 05 год. 04 хв. в м. Дунаївці по вул. Шевченка, 20, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1, 2);

-відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, якими підтверджується, що автомобіль Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції у зв`язку із прушенням комендантської години. Під час спілкування із водієм поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці), через що запропонував пройти огляд на визначення такого стану на місці зупинки транспортного засобу, або у найближчому медичному закладі. На неодноразові вимоги працівника поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у найближчому медичному закладі ОСОБА_1 відповіді не надавав. Проте, через деякий час все ж відмовився проходити такий огляд. Працівник поліції роз`яснив йому права та відсторонив від подальшого керування транспортним засобом (а.с. 28).

Вказані докази взаємопов`язані, взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи сукупність наведених доказів, суд першої інстанції, розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обґрунтовано визнав його винним у вчиненні вказаного правопорушення.

Твердження адвоката про те, що місцевий суд перебрав на себе функцію обвинувачення, оскільки направляючи матеріали справи для доопрацювання (належного оформлення), фактично витребував додаткові докази, апеляційний суд відхиляє, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, діючий закон не конкретизує яким чином вказаний відеозапис повинен бути долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. Натомість, усталена судова практика свідчить про те, що відеозапис огляду на стан сп`яніння, який зроблений за допомогою персонального відеореєстратора поліцейського або за допомогою інших технічних пристроїв, зберігається на оптичному диску для зберігання інформації (даних) у вигляді його цифрової копії.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 305074 від 24 жовтня 2024 року, до нього долучаються, зокрема, відеозаписи із нагрудного відеореєстратора.

Із матеріалів справи вбачається, що до протоколу про адміністративне правопорушення, дійсно, долучався диск із відеозаписом з відеокамери працівника поліції, який повинен був підтвердити обставини вчиненого правопорушення.

Однак, під час ознайомлення ОСОБА_1 із матеріалами справи, було виявлено, що на вказаному диску відсутній відеозапис події, що підтверджується даними акту від 05 листопада 2024 року, складеного секретарем судових засідань Дунаєвецького районного суду Хмельницької області, в присутності помічника голови суду (а.с. 16).

У зв`язку із цим, постановами Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15 листопада 2024 року, 03 грудня 2024 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП було повернуто до Кам`янець-Подільського районного управління поліції в Хмельницькій області для доопрацювання (належного оформлення).

Варто зазначити, що у даному випадку при вирішанні питання щодо правової оцінки інформації, яка зафіксована відеозаписом, копія цього цифрового відеозапису, яка зберігається на оптичному диску визнається рівною за своїм правовим змістом оригіналу відеозапису та вважається належним і допустимим доказом.

Тобто, доказове значення має не сам оптичний диск, на якому зберігається копія відеозапису, а безпосередньо цифровий відеозапис обставин зафіксованої ним події.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано повідомив Кам`янець-Подільське РУП ГУНП в Хмельницькій області про ненадання доказу, на який міститься посилання у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, оскільки судовий розгляд повинен здійснюватися у відповідності до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна із сторін самостійно доводить правильність її правової позиції та надає суду відповідні докази на підтвердження своїх доводів.

Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

При цьому, суд повинен сприяти сторонам у виконані ними своїх процесуальних обов`язків та реалізації наданих ним прав і допомагати їм надати докази, які мають істотне значення для розгляду справи.

Так, встановивши, що докази, на які посилається сторона обвинувачення, не долучені до матеріалів справи, суд повинен проінформувати про це сторону провадження та надати їй можливість прийняти відповідні заходи щодо забезпечення перегляду цього доказу судом.

Апеляційний суд вважає, що у даному випадку не можна стверджувати, що суд першої інстанції перебрав на себе повноваження сторони обвинувачення та самостійно відшукував докази винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол про адміністративне правопорушення містив посилання на наявність вищевказаного доказу, який було отримано шляхом використання працівником поліції відповідних технічних засобів. Отже, даний відеозапис (доказ) існував станом на час направлення справи до суду для прийняття рішення, він заново не створювався після направлення справи на доопрацювання. Електронний носій інформації (диск) фактично мав лише певні дефекти, які були усунуті у процесі доопрацювання матеріалів.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

З урахуванням наведеного, місцевий суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким погоджується апеляційний суд.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить сторона захисту, відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Наталюка Назара Миколайовича без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.