Справа № 305/898/25
Номер провадження 3/305/561/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., при секретарі Вербещука В.А., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , захисника Гавриша С.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02.03.2025 серії ЕПР1№260446, ОСОБА_1 , 02 березня 2025 року, о 00 годині 00 хвилин, в с. Богдан по вул. Олекси Довбуша, 02.03.2025 о 12 годині 30 хвилин, Рахівського району, Закарпатської області, керував мото-транспортним засобом марки «SHINERAY 250», без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, нечітка вимова, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі Рахівській РЛ у присутності двох свідків відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.5 та п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , після роз`яснення йому прав передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, заперечував проти обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гавриш С.О. в судовому засіданні, просив справу відносно ОСОБА_1 закрити на підстві п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення, що є підставою для судового розгляду, є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Так, згідно вказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 нібито керував нібито транспортних засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду. В свою чергу, ОСОБА_1 стверджує, що не керував транспортним засобом у стані сп`яніння, оформлення протоколу відбувалося під час його затримання в межах кримінального провадження №0000069 в ході якого до нього було протиправно застосовано насилля та примушено під загрозою подальшого побиття казати на камеру необхідні працівниками поліції твердження та як наслідок йому належним чином не було роз`яснено порядок проходження медичного огляду, не надано направлення на проходження медичного огляду. По-перше, необхідно вказати, що у матеріалах справи немає доказів того, що ОСОБА_1 здійснював керування та що мотоцикл є транспортним засобом в розумінні Правил дорожнього руху, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. У пункті 1.10 Правил дорожнього руху, встановлено, що мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше. В той же час, жодної інформації щодо механічних та технічних властивостей так званого мотоцикла у матеріалах справи немає. Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті визначено, що під терміном керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважається закінченим з моменту початку руху. Втім, доказів, що ОСОБА_1 виконував функції водія, у матеріалах справи також немає. По-друге, будь-яка процедура притягнення до відповідальності має визначений порядок та спосіб реалізації. Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. На даний час зазначена Інструкція втратила чинність, а врегульовані нею відносини регулюються Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказами МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція). Відповідно до пункту 1 Розділу 2 Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Втім, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного сп`яніння, а ознаки сп`яніння поліцейським зазначено формально. Очевидно, що ОСОБА_1 було завдано значних тілесних ушкоджень внаслідок чого він боявся, що працівники поліції вимкнуть камеру та продовжать його бити у зв`язку із чим погоджувався із всіма твердженнями працівників поліції. Таким же чином, під загрозою нанесення тілесних ушкоджень, у нього і відбиралися пояснення, які були записані самостійно працівником поліції без врахування позиції ОСОБА_1 , від дійсності яких він відмовляється. Також, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівником поліції навіть формально не роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, проте не доведено до відома порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції. При цьому, працівником поліції не запропоновано пройти огляд за допомогою приладу Drager Alkotest та не було роз`яснено порядок та наслідки перевірки ознак алкогольного сп`яніння, порядок дій та права у разі незгоди з оглядом за допомогою приладу Drager Alkotest. Наголошує, що порушення зі сторони працівників поліції щодо не роз`яснення прав та обов`язків, що передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, зокрема права скористатися послугами адвоката, є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що унеможливлює притягнення особи до відповідальності. Аналогічна позиція зазначена у Постанові Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 524/9827/16-а. Знову ж очевидно, що будучи затриманим, тяжко побитим, перебуваючи у кайданках, ОСОБА_1 не лише не мав можливості пройти будь-яких тест на ознаки сп`яніння, а й не мав можливості заперечувати працівникам поліції. Тобто, ОСОБА_1 як не розумів ані своїх прав та обов`язків, ані наслідків та юридичного статусу проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, ані порядку проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, так і не мав можливості скористатися послугами адвоката, але не відмовлявся від проходження від огляду у медичному закладі. Окремої уваги заслуговують так звані поняті. Відповідно до пункту 6 розділу 2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Всупереч цій законодавчі нормі понятими було залучено осіб, які були привезені на місце події працівниками поліції у межах кримінального провадження №0000069, тобто вони мали очевидне упередження щодо особи ОСОБА_1 . З двохвилинного відеозапису вбачається, що під час фактичного надання пояснень та погодженням зі сторони ОСОБА_1 з твердженнями працівника поліції поняті взагалі сиділи у службовому автомобілі поліції та навіть не чули, що казав ОСОБА_1 . В подальшому, так званими понятими, які до того ж є родичами, тобто не є незалежними один від одного, написано ідентичні пояснення. Згідно усталеної судової практики, пояснення свідків, що є ідентичними за змістом, формою викладення та лексикою, не можуть вважатися достовірними та допустимими доказами у провадженні у справах про адміністративні правопорушення. Такі пояснення свідчать про їх складення під диктовку або за вказівкою правоохоронних органів, що прямо суперечить вимогам об`єктивності, незалежності та добросовісності, які висуваються до доказів. В даному випадку обидва пояснення заповнені одним почерком самим працівником поліції. Верховний Суд України неодноразово наголошував, що допустимість доказів передбачає їх отримання з дотриманням закону, а також відсутність ознак штучного формування доказової бази. У випадку, коли у справі наявні письмові пояснення двох або більше свідків, зміст яких є практично ідентичним, суд зобов`язаний критично оцінювати такі матеріали з огляду на можливий тиск з боку органів, що здійснювали складання протоколу. Враховуючи зазначене, вважаємо, що відповідні пояснення свідків не можуть бути покладені в основу обвинувачення, а отже не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Крім того, в порушення п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, від 18.12.2018 №1026, відеозйомка події не велася безперервно з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозапису події у матеріалах справи фактично немає. Саме в цей час відсутності будь-яких відеозаписів працівники поліції наносили тілесні ушкодження ОСОБА_1 з метою примушування його до надання правильних показань. Також, пунктом 7 розділу 1 Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Однак, ОСОБА_1 як не було запропоновано пройти медичний огляд, так не було видано відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що свідчить про недотримання процедури оформлення протоколу за статтею 130 КУпАП. Згідно ч. 1, 6 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду №1103, пункт 6 розділу Х Інструкції з оформлення матеріалів №1395). Таким чином, в першу чергу (звичайно після роз`яснення прав) працівник поліції мав оформити та надати ОСОБА_1 направлення на медичний огляд, а вже після відмови особи пройти медичний огляд скласти протокол про адміністративне правопорушення. Однак, згідно матеріалів справи, включно з відеозаписом, вбачається, що обов`язкове направлення на медичний огляд на місці складання протоколу взагалі не оформлювалось та ОСОБА_1 не надавалось, тобто працівник поліції у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що виключає наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Слід вказати, що наявні у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення та рапорт не є доказами. В той же час, матеріали справи не спростовують версію подій ОСОБА_1 щодо надання ним пояснень під загрозою продовження фізичного насилля, упередженості понятих, які навіть не чули його пояснень та жодним чином не реагували на його побиття, не надання можливостей у встановленому законом порядку пройти огляд на місці події за допомогою технічних засобів або у медичному закладі, а працівниками поліції не надано жодних доказів на її спростування. Оскільки, поза всяким сумнівом не встановлено належними та допустимими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку вину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і як наслідок, в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення. Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності та складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовом засіданні ствердила, що вона бачила як громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. На запитання захисника ствердила, що пояснення не писала і взагалі не підписувала жодних документів.

Свідок ОСОБА_3 в судовомау засіданні ствердив, що був присутній під час того як працівники поліції складали протокол на громадянина ОСОБА_1 та пропонували йому пройти медичне освідчення на стан алкогольного сп`яніння, він і його дружина ОСОБА_2 , увесь час перебували у службовому автомобілі працівників поліції. Він підписував документи, які йому надали працівники поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Гавриша С.О., свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст.278 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази.

Частина 1 ст.130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 (зі змінами і доповненнями), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до окремих положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У пункті 2 розділу І Інструкції зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З оглянутого судом відеозапису долученого до матеріалів справи, судом встановлено, що поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 про те, що складає протокол про адміністративне правопорушення за керування мотоциклом у стані алкогольного сп`яніння, пропонує йому підписати такий документ, після чого підходить до службового авто, на задньому сидінні якого сидять свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та пропонує їм підписати пояснення про те, що ОСОБА_1 керував мотоцилом у нетверезому стані.

До матеріалів справи поліцейський, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, долучив рапорт поліцейського, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також ОСОБА_1 , написані працівником поліції, зі змісту яких слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також незрозумілим залишається, який саме пункт ПДР України ставиться у провину ОСОБА_1 - п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи п.2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 260446 від 02.03.2025, поліцейським Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області Немеш І.М., зазначено, обидва пункти (п.2.5 та п.2.9 ПДР України), а також те, що громадянин ОСОБА_1 , керував мото-транспортним засобом марки «SHINERAY 250», без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, нечітка вимова, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі Рахівській РЛ у присутності двох свідків відмовився, чим порушив, п.2.5 ПДР України та п.2.9 а ПДР України.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, враховуючи грубі порушення допущені поліцейським під час складання протоколу, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується в разі накладення на особу адміністративного стягнення. Оскільки, на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не накладено, підстави для стягнення судового збору відсутні. З урахуванням наведеного судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 245, 247, 251, 256, 266, 278, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок віднести за рахунок держави.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк