П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2025 Справа №607/7506/25 Провадження №3/607/3301/2025
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , не працює, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №423880 від 07.04.2025, у період часу з 14:45 26.03.2025 по 14:45 31.03.2025 ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , спілкувався з постраждалою особою ОСОБА_2 особисто та перебував у місці проживання останньої, чим порушив п.п. 2, 3 термінового заборонного припису за серією АА 652737.

Такі дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковано за ч. 3 ст. 173-8 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 268 КУпАП справу слід розглянути у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків:

відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-8 КУпАП настає за діяння, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Диспозиція ч. 2 ст. 173-8 КУпАП передбачає невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому, до матеріалів справи долучено такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №423880 від 07.04.2025;

- рапорт поліцейського офіцера громади СВГ ВП ПП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області від 07.04.2025, відомості якого аналогічні відомостям, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №423880 від 07.04.2025;

- пояснення ОСОБА_2 від 07.04.2025, зі змісту яких вбачається, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Повідомляє, що з 26.03.2025 з 14:45 по 14:45 31.03.2025 стосовно її співмешканця ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис за серією АА 652737 та у вищевказаний проміжок часу її співмешканець ОСОБА_1 перебував за місцем проживання та із нею особисто спілкувався. Вказаний факт підтверджує та не заперечує;

- копію термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 від 26.03.2025;

- копію форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 26.03.2025;

- оптичний носій інформації CD-R диск;

- витяг постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.01.2025 у справі №607/475/25, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону № 1604-IX від 01.07.2021), та накладено на нього адміністративне стягнення.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний беззаперечним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.

На переконання суду, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, оскільки вищезазначеним протоколом фактично лише конкретизоване обвинувачення на підставі попередньо зібраних доказів, приєднаних у справі разом з протоколом.

Щодо наявного в матеріалах справи рапорту, то такий не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, оскільки не є належним доказом у справі та відноситься до внутрішніх службових документів.

Форма оцінки ризиків також не є достатнім доказом для ствердження про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, адже це лише оціночний документ, а терміновий заборонний припис виноситься органами поліції за заявою особи, котра себе вважає постраждалою особою від діянь кривдника. До того ж терміновий заборонний припис, який міститься в матеріалах справи, підписаний постраждалою особою на прізвище « ОСОБА_3 », а як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення потерпілою є ОСОБА_2 .

Також зміст письмових пояснень ОСОБА_2 свідчить про те, що такі написані поліцейським офіцером громади Тернопільського РУ поліції Н. Микитіном, а у графі «пояснення з моїх слів записано вірно і мною прочитано» відсутній підпис самої потерпілої та зазначено: «відмовилася».

Таким чином, відсутні дані про повідомлення потерпілою ОСОБА_2 обставин, які мали місце з 14:45 26.03.2025 по 14:45 31.03.2025.

Крім того, судом досліджено СD-R диск, на якому містяться три відеозаписи, зі змісту яких вбачається таке: жінка на ім`я « ОСОБА_4 » підтвердила, що з 26 березня по 31 березня ОСОБА_5 перебував в місці її проживання та в будь-який спосіб спілкувався із нею. Вказана жінка відмовилася надати будь-які пояснення. Також ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та останній від надання будь-яких пояснень відмовився.

Відтак з оглянутих у судовому засіданні відеозаписів встановити особу потерпілої, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_2 , не є можливим, а тому суд позбавлений можливості перевірити обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, на предмет наявності ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, яке ставиться у провину ОСОБА_1 .

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи немає.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 254, 255, 256, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-8 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяН. П. Воробель