Номер провадження 3/754/1772/25
Справа №754/5648/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2025 року

Суддя Деснянського районного суду м.Києва Броновицька О.В.

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 05.04.2025р. в 00.00 годин ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру щодо доньки своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме висловлювався брутальною лайкою, погрожував розправою, ображав, принижував, кидався в бійку та вдарив рукою по голові, хватав за волосся, чим завдав психологічної та фізичної шкоди здоров`ю та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На розгляд протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 до суду не з`явився, про місце і час розгляду справи був сповіщений своєчасно, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

Враховуючи, що згідно ч.2 ст.268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, тому, відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, дана справа розглядається у відсутності ОСОБА_1 , який своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи і від якого не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, суд керується рішеннями Європейського суду, в яких наголошується, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд виходить з достатності наявних у справі матеріалів для розгляду у визначеному порядку протоколу про адмінправопорушення, встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та прийняття обгрунтованого та законного рішення у справі.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді пояснила, що 05.04.2025р. в 00.00 годин за місцем мешкання по АДРЕСА_1 між нею та співмешканцем матері ОСОБА_1 виникла сімейна сварка з приводу того, що він декілька місяців не працював, і оскільки ОСОБА_1 був на підпитку сварка між ними загострилась, він почав сваритись нецензурною лайкою та схопив її за волосся, тому її чоловік викликав працівників поліції. Своїми діями ОСОБА_1 не завдав шкоди її психологічному чи фізичному здоров`ю.

Вислухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши дані протоколу про адміністративне правопорушення та долучені матеріали встановлено, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адмінвідповідальності з таких підстав.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" встановлено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід зазначити, що конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може привести до активних дій, ускладнень боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може привести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця в тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

Як вбачається з пояснень в суді потерпілої ОСОБА_2 , між нею та співмешканцем її матері ОСОБА_1 виникла сварка з підстав відсутності взаєморозуміння на грунті побутових питань, під час якої своїми діями ОСОБА_1 не завдавав їй шкоди психологічному та фізичному здоров`ю.

Пояснення потерпілої ОСОБА_2 в суді вказують на той факт, що ОСОБА_1 не вчиняв дій домашнього насильства по відношенню до неї, а в ситуації, що склалась між ними був відсутнім факт взаєморозуміння, який вилився в конфлікт.

Враховуючи наведене, досліджені судом докази вказують на виникнення конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з підстав відсутності взаєморозуміння, що не є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

З урахування викладеного, досліджені обставини спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.247 п.1, 283, 284, 287, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення в Київський апеляційний суд через Деснянський районний суд м.Києва.

Суддя: