Справа № 727/3162/25
Провадження № 3/727/819/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Ковбінька Н.С.,

за участю особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

за участю захисника Черкеза М.І.,

за участю законного представника

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, що надійшли з Чернівецького районного управління поліції в Чернівецькій області Головного управління Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №652967 від 19.02.2025, 16 січня 2025 року близько 08 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків передбачений ч. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 16.01.2025 близько 08 годині 20 хвилин по АДРЕСА_2 в приміщенні Чернівецького ліцею №9 образливо чіплявся до малолітнього ОСОБА_4 , а саме: вигукував образливі та принизливі слова в його бік, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_5 суду пояснила, що є матір`ю ОСОБА_3 . Провину не визнала, вважає, що не ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків передбачений п. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України. Щодо подій 16 січня 2025 року зазначила, що мала бесіду з своїм сином ОСОБА_6 та їй достеменно відомо зі слів свого сина, що він 16 січня 2025 року близько 08 годині 20 хвилин не чіплявся до малолітнього ОСОБА_4 та не вигукував образливі та принизливі слова в його бік.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 також заперечував факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_2 суду пояснив, що є батьком малолітнього ОСОБА_4 , дійсно йому відомо зі слів свого сина, що 16 січня 2025 року близько 08 годині 20 хвилин по вул. В. Красняна, 2 м. Чернівці в приміщенні Чернівецького ліцею №9 ОСОБА_3 образливо чіплявся до його малолітнього сина ОСОБА_4 , а саме: вигукував образливі та принизливі слова в його бік, про що йому було відомо в той же час, адже, йому зателефонував його син та повідомив про це одразу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що є класним керівником з 5 класу учнів 7-б класу Чернівецького ліцею №9. Унугрян ОСОБА_9 знає як учня свого класу, якого може позитивно охарактеризувати. Зі слів мами ОСОБА_10 ОСОБА_5 знає, що 16 січня 2025 року ОСОБА_11 образливо чіплявся до ОСОБА_12 . Безпосередньо учні її про це не повідомили. Сама вона безпосередньо такого не чула та з даною ситуацією не розбиралася.

Судом установлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10.07.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено актовий запис №1478. Батьком записаний ОСОБА_13 , матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_14 , 16 січня 2025 року учні 7-Б класу, перебуваючи в класі без вчителя знайшли на столі її заяву стосовно булінгу відносно її сина ОСОБА_4 у Чернівецькому ліцею №9, та почали її фотографувати і через що відносно її сина розпочалася нова хвиля боулінгу. Про це вона дізналася від ОСОБА_15 , який також на той час був у класі та намагався запобігти цьому, подзвонивши класному керівнику ОСОБА_16 та написавши їй повідомлення про те, що хлопці фотографують заяву. Проте, додзвонитися до вчительки не змогла (вона не брала слухавку), а на повідомлення вона не відповідала. Через отриманий стрес, внасілдок цькування, ОСОБА_15 стало погано та він звернувся до медичного працівника ліцею, де в нього було зафіксовано низький пульс та тиск.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Реалізація вказаного завдання здійснюється шляхом оцінки судом доказів, якими у силу ст. 251 КУпАП можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні.

До таких доказів закон відносить пояснення свідків, висновки експертів, показання технічних приладів та засобів тощо.

Зазначені положення закону передбачають, що особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, піддає відповідній правовій оцінці докази, які містяться у матеріалах справи. Дослідження та врахування саме цих доказів має привести до обґрунтованого висновку про винуватість особи.

Склад адміністративного правопорушення це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому

Положеннями ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При цьому, ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч., незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля, належне виховання); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

За порушення таких обов`язків, батьків мають притягувати до відповідальності згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП (зокрема, про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в ст. ст. 150, 180 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ст. 184 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки вказує на те, що відповідальність настає в разіухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків. Тобто потребує визначення кола обов`язків батьків, які встановлені іншими нормами закону.

З огляду на те, що зазначена норма закону, порушення якої ставиться в провину ОСОБА_1 , є бланкетною, то при розгляді цієї справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Таким чином, наданими суду матеріалами має бути доведено, що вчинок малолітнього ОСОБА_17 є внаслідком свідомого та умисного невиконання гр. ОСОБА_5 перелічених вище батьківських обов`язків.

Відповідно до правових позицій Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які відображені у справах «Гурепка проти України» та «Корнєв і Карпенко проти України» адміністративне правопорушення у сфері громадської безпеки вважається по суті кримінальним.

У зв`язку з цим розгляд таких справ вимагає забезпечення всіх гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, права на справедливість судового розгляду публічність розгляду справ.

У справі «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зауважив, що з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення недопустимо уточнення у судовому рішенні фабули правопорушення, усунення певних розбіжностей та неточностей, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий підхід є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції у частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

За таких умов особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Отже, суд уповноважений досліджувати виключно матеріали, які надані йому відповідним органом, тобто протокол та долучені до нього документи, на підставі чого має дійти висновку про наявність або відсутність у діях особи зазначеного у протоколі правопорушення.

З наданих суду матеріалів вбачається, що працівниками поліції 19.02.2025 на підставі заяви ОСОБА_18 від 15.01.2025 складений протокол за фактом боулінгу та невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо виховання їх малолітнього сина ОСОБА_11 , оскільки останній 02.11.2024 самовільно залишив місце мешкання.

Суд бере до уваги, що матеріали справи не містять об`єктивних відомостей, які б свідчили про невиконання ОСОБА_1 покладених на неї ст. 150 СК обов`язків, наслідком чого було би образливе чіпляння ОСОБА_19 до малолітнього ОСОБА_12 .

Таким чином, до протоколу не долучені докази, які б свідчили, що ОСОБА_5 не виконує батьківських обов`язків, тобто були б підставою для висновку про неналежне виконання гр. ОСОБА_5 батьківських обов`язків щодо її малолітнього сина.

Враховуючи наведене, пояснення гр. ОСОБА_5 , які матеріалами справи не спростовані, суддя дійшов висновку про недоведеність у діях гр. ОСОБА_5 складу адміністративного проступку за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Із матеріалів справи вбачається, що працівники поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, на підтвердження винуватості ОСОБА_5 надали такі докази: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, історію розвитку дитини, копію паспорту, копію свідоцтво про народження та матеріали щодо боулінгу в Чернівецькому ліцею № 9 відносно ОСОБА_20 .

Як зазначено в про адміністративне правопорушення серії ВАД №652967 від 19.02.2025, 16 січня 2025 року близько 08 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків передбачений ч. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 16.01.2025 близько 08 годині 20 хвилин по вул. В. Красняна, 2 м. Чернівці в приміщенні Чернівецького ліцею №9 образливо чіплявся до малолітнього ОСОБА_4 , а саме: вигукував образливі та принизливі слова в його бік, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Разом з тим, аналізуючи вказаний протокол, суд звертає увагу на те, що у цих документах не зазначено саме у чому виявилось ухилення ОСОБА_5 від виконання обов`язків щодо не приділення належної уваги до виховання дитини та відсутність контролю її стану. Тобто, опис дій ОСОБА_5 в протоколі про адміністративне правопорушення носить не конкретизований характер, чим порушує право ОСОБА_5 на захист та ставить під сумнів винність цієї особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, оскільки не зазначені конкретні дії особи, які утворюють склад правопорушення.

Аналіз протоколу про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, історію розвитку дитини тощо, це лише лише переліченнялише джерела доказів, а не самі докази, тобто будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

За приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255цього Кодексу.

Оцінюючи документи, які долучені до справи слід зазначити наступне:

Протокол про адміністративне правопорушення хоча і зазначено ст. 251 КУпАП, як джерело доказів, проте викладені у ньому фактичні обставини вчинення правопорушення є висновком особи, яка склала цей протокол і потребують підтвердження іншими доказами в їх сукупності.

Інші долучені документи ніяк не підтверджують ті обставини, які повинні бути з`ясовані у відповідності до ст. 280 КУпАП.

Будь-які інші докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків у матеріалах справи відсутні та працівниками поліції, на яких покладається обов`язок щодо збирання доказів, не надано.

Таким чином, вважаю, що матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_5 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 184 КУпАП слід на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Керуючись ст.7, 9, 23, 24, 33, ч. 1 ст. 184, 245, 247, 251, 252, 277, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП стосовно ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю. О. Калмикова