ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/2512/25
Провадження № 3/646/1000/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025 місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі судді Іщенко О. В., розглянувши матеріали, що надійшли з Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області з протоколами про адміністративні правопорушення громадянки України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

передбачені частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2025 об 11:00 годині за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків стосовно сина ОСОБА_2 , 2008 року народження, а саме: неналежні умови проживання, антисанітарія, у квартирі присутні домашні тварини у великій кількості, які їдять з посуду дитини, чим порушила статтю 12 Закону України "Про охорону дитинства".

Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 033459 від 14.03.2025; поясненнями ОСОБА_1 від 14.03.2025, наданими начальнику ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області Зіненку І.; інформацією щодо неповнолітнього ОСОБА_2 , наданою начальником відділу соціальної роботи по Основ`янському району м. Харкова ХМЦСС "Довіра" Родіною О.

19.02.2025 об 11:00 годині за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством своїх батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_3 , 2012 року народження, а саме: не забезпечила належні умови проживання, допустила антисанітарні умови, що унеможливлює нормальне існування та функціонування дитини, чим порушила статтю 12 Закону України "Про охорону дитинства".

Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 033460 від 14.03.2025; поясненнями ОСОБА_1 від 14.03.2025, наданими начальнику ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області Зіненку І.; інформацією щодо неповнолітнього ОСОБА_2 , наданою начальником відділу соціальної роботи по Основ`янському району м. Харкова ХМЦСС "Довіра" Родіною О.

Окрім того, 19.02.2025 об 11:00 годині за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством своїх батьківських обов`язків стосовно доньки ОСОБА_4 , 2017 року народження, а саме: неналежні умови проживання, антисанітарія, дитина перебуває вдома без нагляду на постійній основі, чим порушила статтю 12 Закону України "Про охорону дитинства".

Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 033458 від 14.03.2025; поясненнями ОСОБА_1 від 14.03.2025, наданими начальнику ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області Зіненку І.; інформацією щодо неповнолітнього ОСОБА_2 , наданою начальником відділу соціальної роботи по Основ`янському району м. Харкова ХМЦСС "Довіра" Родіною О.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Пояснень, заяв про відкладення розгляду справи від особи, що притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надходило.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Отже, передбачене частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).

Відповідно до положень статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Ураховуючи викладене, суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, суд дійшов такого висновку.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені статтею 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Диспозицією частини першої статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

При цьому у пункті 16) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, кваліфікуючою ознакою правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто при складанні протоколу уповноважена особа повинна встановити, від виконання яких саме обов`язків по відношенню до дітей ухиляються батьки.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють від виконання передбачених законодавством обов`язків. Отже, диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною), не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, які регулюють обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють по відношенню до дітей.

Судом встановлено, що невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків стосовно її сина ОСОБА_2 полягає у неналежних умовах проживання, антисанітарії, присутності домашніх тварин у великій кількості, які їдять з посуду дитини; невиконання батьківських обов`язків стосовно її доньки ОСОБА_4 полягає у неналежних умовах проживання, антисанітарії, перебуванні дитини вдома без нагляду на постійній основі; невиконання батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_3 полягає у неналежних умовах проживання, антисанітарії, що унеможливлюють нормальне існування та функціонування дитини.

ОСОБА_1 у своїх поясненнях від 14.03.2025 вказала, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїми дітьми: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Антисанітарія у її житлі присутня, але в неї немає коштів, щоб навести лад та, відповідно, часу для забезпечення належних умов проживання. Також з нею проживають 3 кішки та 4 собаки, у зв`язку з чим присутній неприємний запах у квартирі. Але вона і діти люблять тварин, до того ж вона намагається підтримувати чистоту у квартирі.

ОСОБА_1 зазначила, що намагатиметься привести житло до належного стану, коли в неї будуть на це кошти і час.

З інформації наданої начальником відділу соціальної роботи по Основ`янському району м. Харкова ХМЦСС "Довіра" Родіною О. убачається, що для з`ясування нагальних потреб сім`ї працівниками відділу соціальної роботи по Основ`янському району 19.02.2025 було здійснено відвідування родини за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

В ході соціальної роботи працівниками Відділу було проведено оцінку потреб сім`ї та з`ясовано, що сім`я проживає у власній трикімнатній квартирі, умов для проживання, навчання та розвитку дітей не створено, не дотримуються санітарно-гігієнічних норм.

Під час роботи з сім`єю встановлено, що між членами родини склались доброзичливі стосунки, але мати недостатньо приділяє уваги навчанню та вихованню дітей. Зі слів ОСОБА_2 встановлено, що він регулярно відвідує онлайн-заняття та виконує домашні завдання, вільний від навчання час проводить з друзями.

Суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується належними та допустимими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 033459 від 14.03.2025; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 033458 від 14.03.2025; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 033460 від 14.03.2025; поясненнями ОСОБА_1 від 14.03.2025, наданими начальнику ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області Зіненку І.; інформацією щодо неповнолітнього ОСОБА_2 , наданою начальником відділу соціальної роботи по Основ`янському району м. Харкова ХМЦСС "Довіра" Родіною О.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд убачає у діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні адміністративного стягнення, суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують відповідальність правопорушниці.

Відповідно до статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За таких обставин, суд уважає за необхідне накласти на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у межах санкції частини першої статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Окрім того, статтею 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного вище, керуючись статтями статями 33, 34, 36, 40-1, 184, 251, 252, 256, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обставини якого зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 033460 від 14.03.2025.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обставини якого зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 033458 від 14.03.2025.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обставини якого зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 033459 від 14.03.2025.

Керуючись статтею 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави на розрахунковий рахунок: UA0026001, , отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету:22030106.

Штраф має бути сплачений правопорушником на розрахунковий рахунок: UA0020649, , отримувач: ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/21081100, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О. В. Іщенко