Справа №: 398/1807/25
провадження №: 3-зв/398/4/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"28" квітня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Петренко С.Ю., розглянувши заяву судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Подоляк Яни Миколаївни про самовідвід у розгляді справи №398/1807/25 (провадження 3/398/730/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-8 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2025 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-8 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Подоляк Я.М.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була призначена до розгляду у судовому засідання на 04.04.2025 рік о 14:00 год.

09.04.2025 року суддею Подоляк Я.М. по справі був заявлений самовідвід, який обґрунтований тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є рідним племінником помічника головуючого судді ОСОБА_2 - Клочко Ю.П.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява про самовідвід розподілена судді Голосеніній Т.В.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.05.2025 року, у задоволенні заяви судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Подоляк Яни Миколаївни про самовідвід у розгляді справи №398/1807/25 (провадження №3/398/730/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-8 КУпАП - відмовлено.

17.04.2025 року суддею Подоляк Я.М. вдруге по справі був заявлений самовідвід, який обґрунтований тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є рідним племінником помічника головуючого судді ОСОБА_2 - Клочко Ю.П. та надано письмові докази.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява про самовідвід розподілена судді Петренко С.Ю.

Біляєв Р.А., потерпіла ОСОБА_3 повідомлені про розгляд заяви про самовідвід судді Подоляк Я.М. шляхом направлення смс-повідомлення на номери телефонів, які зазначені у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності та в поясненнях. До початку судового засідання подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Подоляк Я.М. належним чином повідомлена про розгляд заяви про самовідвід, у судове засідання не з`явилась, будь-яких заяв, клопотань від неї не надходило.

Враховуючи наведене, суддя вважає за можливе розглянути заяву про самовідвід судді у відсутність осіб, що не з`явилися.

Дослідивши заяву про самовідвід, повно та всебічно з`ясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення питання про самовідвід судді, суд дійшов висновку про задоволення заяви про відвід судді Подоляк Я.М., виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. При цьому чинні процесуальні норми КУпАП не містять положень щодо обставин, які виключають участь судді в провадженні у справі про адміністративне правопорушення, підстав для відводу/самовідводу і порядку їх вирішення.

Разом з тим, судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1-2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Одними із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП). Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1-4 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно закону, що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним, поширивши тим самим певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. ЄСПЛ також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення заяви судді Подоляк Я.М. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК України, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання. При цьому, у випадках, коли положення адміністративного законодавства не регулюють або неоднозначно регулюють питання судового провадження, то застосовуються основні засади (принципи) судочинства України, передбачені у ст. 129 Конституції України, розділі I Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та інших нормативно-правових актах.

Нормами, про які йдеться мова у КПК України є: ст. 75, 76, 80-82, які визначають обставини, які виключають участь судді у розгляді провадження, підстави для відводу та порядок його вирішення, зокрема, у разі заявлення самовідводу суддею, якій здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною» (п. 52).

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При цьому суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням РСУ від 04.02.2016 № 1, роз`яснено, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства і виступає мірою реалізації завдань справедливого суду (ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013). При цьому, здійснюючи розгляд справ ЄСПЛ констатував, що «…сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків; сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду, що має підґрунтя на певних обставинах» (рішення ЄСПЛ від 26.09.2019 у справі «Іліє проти Румунії» (Ilie v. Romania), заява № 26220/10), тому суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості окремого судді під час розгляду конкретної справи, оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції). При цьому незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів, які повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Пунктом 1.5 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 10.07.1998) встановлено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, оскільки від рішення судді залежать гарантії та права особи.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є рідним племінником ОСОБА_4 , яка є помічником головуючого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Подоляк Я.М., на підтвердження вказаного факту надано письмові докази.

Згідно Положення про помічника судді, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 18.05.2018 року № 21, помічник судді, зокрема бере участь у попередній підготовці судових справ до розгляду, в оформленні судових справ, за дорученням судді готує проекти судових рішень, запитів, листів, інших матеріалів, пов`язаних із розглядом конкретної справи.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, судя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Тому з метою уникнення будь-яких сумнівів у сторін цієї справи та у стороннього спостерігача в об`єктивності та безсторонності суду та судді Подоляк Я.М., нею заявлено самовідвід.

З огляду на викладене, заяву судді Подоляк Я.М. необхідно задовольнити, а справу передати на повторний автоматизований розподіл.

Враховуючи наведене, керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Подоляк Яни Миколаївни про самовідвід у розгляді справи №398/1807/25 (провадження 3/398/730/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-8 КУпАП- задовольнити.

Відвести суддю Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Подоляк Яну Миколаївну від участі у розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-8 КУпАП.

Справу за №398/1807/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-8 КУпАП передати до канцелярії суду для її повторного автоматизованого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.Ю.ПЕТРЕНКО