ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/156/25

3/609/122/2025

22 квітня 2025 року Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Ковтунович О.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від СПД № 2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 232726 від 28.01.2025 слідує, що «28.01.2025 о 18:05 год. с. Потуторів, вул. Миру, водій ОСОБА_1 керував т.з Volswagen golf д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки т.з. за допомогою газоаналізатора Drаger Alcotest 6820 Arlk-0005. Результат огляду 0,88 проміле номер 867. Від проходження огляду у медичному закладі водій відмовився. Від керування відсторонений, з результатом згідний, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

18 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката, Нюня О.І. надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження, в якому зазначає, що ознайомившися із матеріалами вказаної справи вважає, що справа про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення оскільки висновок вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджений належними та допустимими доказами, а саме: в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про підстави для законної зупинки транспортного засобу, не встановлено особу водія, як і підстави для проходження огляду на стан сп`яніння; також в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджували порушення правил дорожнього руху саме ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію»; відеозапис наявний у справі не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки немає жодних відомостей про технічний засіб, яким нібито здійснювалася відеофіксація, немає дозволу та доказів його законного вилучення, оскільки як вбачається це камера зовнішнього відеоспостереження, а не відео реєстратор з поліцейського автомобіля чи нагрудної камери поліцейського, тобто такі докази не передбачені ЗУ «Про національну поліцію» й поліцейські не вжили жодних заходів, щоб їх зробити належними та допустимими; в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння, при цьому не вказано ознак алкогольного сп`яніння й не долучено жодного доказу на підтвердження зазначеного факту; не пред`явлено сертифікатів відповідності на пристрій, не роз`яснено процедури роботи пристрою, як і власне сам пристрій; у матеріалах справи та у протоколі відсутні пояснення свідків, хоча на відеозаписах присутні інші особи. В ході огляду відеозапису з автореєстратора патрульного авто вбачається, що 28.01.2025 о 18:05:04 їде колоною 3 автомобіля, однаково водії не порушують ПДР, патрульне авто зненацька перекриває та блокує рух третьому по рахунку, останньому авто, вечірня пора доби, а також відблиск від лобового скла свідчять про неможливість встановлення ані особи водія, ані того факту, що водій був пристебнутий ременем безпеки, тобто законної причини зупинки не було, це додатково підтверджено відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №856503 на якій додатково є різниця в часі з моменту блокування руху авто 18:05 після чого до авто наближається поліцейський та відповідно 18:08:22 він наближається до авто згідно запису з бодікамери, 18:10 патрульний поліцейський заявляє «перший раз ви втекли 2-3 місяці тому, а 2 раз», що говорить про його упередженість, особисту неприязнь та необ`єктивність до ОСОБА_1 - 18:08 діалог з бодікамери «чому без ременя? чесно завжди користуюсь», надалі «бажаєте пройти огляд? ні.», «вже другий раз втікає цей чоловік». Знову ж без будь-яких доказів патрульний чинить тиск та звинувачує ОСОБА_1 в своїх домислах, висловлюючи при цьому особисту неприязнь. Пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, не передує озвучення обґрунтованої підозри щодо цього, не озвучено ознак алкогольного сп`яніння, неотримано згоди особи фактично нав`язано необхідність, при цьому прав згідно ст. 268 КУпАП не роз`яснено, наслідків проходження та відмови, зокрема положень та санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП взагалі не озвучено ні до, ні після огляду, дослівно патрульний сказав «вибору немає або відмова, або медичний заклад (хоча відповідне направлення складене лише після оформлення ними адміністративних матеріалів) і власне 3 варіанту, а саме пройти огляд на місці зупинку патрульний не озвучив». В результаті тесту 00087 вказана температура повітря +14C і це станом на 18:15 28.01.2025, що свідчить про несправність даного газоаналізатора Drager 6820, який був калібрований понад 6 міс. до вказаної дати, що свідчить про порушення встановлених заводом виробником умов та правил користування даним приладом, також у направленні ОСОБА_1 на медичний огляд вказано, що огляд проведено із застосування зовсім іншого приладу, що власне ставить під сумнів як даний документ, так і компетенцію працівника поліції. Сам по собі протокол не є доказом вини особи, в той же час в ході отримання доступу до матеріалів справи через систему Електронний суд, захисник виявив, що в матеріалах справи відсутній адміністративний протокол ЕПР1 №232726, копія Постанови, також враховуючи особливості складності даної категорії справ й зокрема засобів доказування, патрульні поліцейські не долучили рапорти про вказану подію складені на безпосереднього керівника. В ході розвитку вказаних подій присутній сторонній чоловік, а саме працівник ТЦК та СП, тобто поліцейські не дотримались процедури оформлення адміністративних матеріалів, оскільки з відеозапису нагрудної камери вбачається, що даний військовослужбовець веде діалог з ОСОБА_1 , з`ясовує наявність відстрочки, перевіряє ВОД, а в цей же час патрульний поліцейський роз`яснює за декілька метрів від ОСОБА_1 неіснуючі права та обов`язки, особливо роз`яснюючи зміст ст. 63 не у відповідності до положень, які викладені в Конституції України, що вкотре свідчить про його некомпетентність та порушення процедури оформлення адміністративних матеріалів. Враховуючи наведене просить закрити провадження про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат, Нюня О.І. не з`явилися, проте від останнього через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно із п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав,що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «позарозумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Крім того, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Судом встановлено, що водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.9.а ПДР України, а його винуватість у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у їх взаємозв`язку, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №232726 від 28.01.2025у, відповідно до яких 28.01.2025 о 18:05:00 у с. Потуторів, по вул. Миру, водій ОСОБА_1 керував т.з Volswagen golf д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки т.з. за допомогою газоаналізатора Drаger Alcotest 6820 Arlk-0005. Результат огляду 0,88 проміле номер 867. Від проходження огляду у медичному закладі водій відмовився. Від керування відсторонений, з результатом згідний;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів результат позитивний 0,88 проміле. Згоду з результатом огляду засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 ;

- роздруківкою із газоаналізатора «Аlcotest 6820» ARLK-0005 результат 0,88 проміле. ОСОБА_1 роздруківку підписав без зауважень;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор Alcotest 6820 № ARLK-0005. Чинне до 02.07.2025р.;

- долученими до матеріалів справи відеозаписами із нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора патрульного автомобіля, записаними на DVD-R диск, з яких вбачається, що 28.01.2025 о 18:05 год., працівниками поліції, за порушення ПДР України, було зупинено транспортний засіб марки «Volswagen golf», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Під час спілкування із водієм даного транспортного засобу, працівниками поліції було встановлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, тому водієві було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу Drager та у медичному закладі. Згідно пройденого огляду на місці зупинки встановлено результат продувки 0,88 проміле. Водій ОСОБА_1 підтвердив, що випив 50 грам горілки, не заперечував факт керування транспортним засобом, погодився із результатом огляду на місці зупинки, відмовився пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин під час вчинення даного правопорушення, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів на підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області на протязі десяти діб з дня її винесення.

Суддя: Олег КОВТУНОВИЧ