Справа № 199/3531/25
ПОСТАНОВА

іменем України

30.04.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ТОВ «Інтеркерама», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП

- за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сухомлин О.В.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.03.2025 серії ЕПР1 №260871 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, водій ОСОБА_1 , 03.03.2025 о 01:15 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Каруни, 131, керував транспортним засобом «Chevrolet Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість мови, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори співробітників поліції № 473349, № 473060 та № 473548. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонено. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 03.03.2025 приблизно о 01:00 годині він керуючи транспортним засобом «Chevrolet Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1 , переїжджав Старий міст. Їхав разом зі своїм сином-військовим, якого забирав з госпіталю, де останній проходив лікуванню після поранення. На в`їзді на Старий міст, їх зупинили патрульні поліцейські для перевірки документів, однак його син назвав пароль для проїзду під час комендантської години та їх відпустили. Під час з`їзду зі Старого мосту, на лівому березі, їх також зупинили працівники патрульної поліції, на що його син знову назвав пароль, однак працівники поліції виказали вимогу вийти з транспортного засобу та надати їм документи для перевірки. Під час спілкування працівником поліції було зазначено, що він перебуває з ознаками наркотичного сп`яніння у зв`язку з чим запропонували проїхати до наркодиспансеру для проведення огляду на стан сп`яніння. В свою чергу він відмовився від слідування до приміщення наркодиспансеру та запропонував проїхати до міської лікарні № 9 для проведення огляду на стан сп`яніння, однак працівники поліції йому відмовили. Під час виказування про те, що він перебування з ознаками наркотичного сп`яніння, працівники поліції не уточнювали у нього, як він себе почуває та чи приймає він якійсь лікарські препарати, хоча на той час він приймав ліки від гепатита С. Після того, як він відмовився від слідування до наркодиспансеру для проведення огляду на стан сп`яніння, працівники поліції відсторонили його від керування транспортним засобом та зазначили, щоб він шукав тверезого водія. Сину не було змоги передати право керування транспортним засобом, оскільки у нього не було з собою відповідних документів на право керування транспортними засобами, тому він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_2 та попрохав його щоб він приїхав на місце зупинки та забрав автомобіль, зазначивши причину свого прохання. В телефонному режимі ОСОБА_3 зазначив, що він самостійно має право пройти огляд на стан сп`яніння у незалежного експерта, однак самостійно огляд на стан сп`яніння він не проходив, оскільки був залучений цим же екіпажем патрульної поліції у якості понятого в ході проведення слідчий дій, які відбувались в м. Дніпрі по пр. Слобожанському, трохи вище «Дома Торговлі». В ході спілкування з працівниками поліції поводив себе агресивно та принципово, оскільки хотів щоб все було по закону. З діями працівників поліції під час та після складання протоколу про адміністративне правопорушення не згоден, однак такі їх дії він не оскаржував, оскільки про це йому ніхто не зазначав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 03.03.2025 у нічний час, приблизно о 01:30 годині, йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_1 та попрохав щоб він приїхав до з`їзду зі Старого мосту, на вул. Каруни в м. Дніпрі, та забрав його автомобіль з місця події, оскільки ОСОБА_1 було відсторонено від права керування транспортним засобом, оскільки він, начебто, керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння. В телефонному режимі він роз`яснив ОСОБА_1 його права та пояснив про те, що він сам може пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, однак ОСОБА_1 зазначив, що він не має на це змоги, оскільки його було залучено працівниками поліції у якості понятого під час проведення слідчих дій, тим самим порушили його права. Свідком вказаних подій, які відбулись у нічний час 03.03.2025 за участі ОСОБА_1 він не був.

В судовому засіданні захисник-адвокат Сухомлин О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заявила клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вказаного клопотання адвокат вказує, що працівниками поліції були грубо порушення права ОСОБА_1 , оскільки останньому не були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені положеннями ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також не було реалізовано право ОСОБА_1 на отримання правової допомоги.

Також, сторона захисту убачає, що працівниками поліції не було видано водію ОСОБА_1 письмове направлення для проходження огляду в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння.

Разом з тим, сторона захисту звертає увагу, що під час відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, останнього було залучено у якості понятого в ході проведення слідчих дій, що позбавило ОСОБА_1 можливості самостійно пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в порядку, передбаченому ч.ч. 4,5 ст. 266 КУпАП, оскільки огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Вивчивши клопотання захисника адвоката Сухомлин О.В. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в межах пред`явленого протоколу, за обставин, викладених у постанові, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 260871 від 03.03.2025, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та такий, що складений повноважною особою згідно з вимогами КУпАП, у ньому вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1 ) роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП;

- рапортом поліцейського патрульної поліції від 03.03.2025, відповідно до якого 03.03.2025 приблизно о 01:15 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Каруни, 131 було зупинено транспортний засіб «Chevrolet Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість мови, звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, у зв`язку з чим працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився, що зафіксовано на портативні відеореєстратори № 473349, № 473060 та № 473548. У зв`язку з чим водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом та на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Транспортний засіб «Chevrolet Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1 , залишено на місці запинки, без порушення Правил дорожнього руху України;

- відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, переглянутими судом, з якого убачається, що на проїзд ній частині, на з`їзді зі Старого мосту, стоїть транспортний засіб «Chevrolet Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1 , біля якого перебуває ОСОБА_1 , під час спілкування з яким, працівниками поліції вказані причини зупинки транспортного засобу. Під час розмови з працівниками поліції водій ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним 03.03.2025 о 01:15 годині транспортним засобом «Chevrolet Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Дніпро, вул. Каруни, 131. Під час спілкування у поліцейських виникла обґрунтована підозра про те, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, оскільки в ході візуального огляду у останнього встановлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим останніми висловлювалась ОСОБА_1 пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння в умовах Дніпровського наркотичного диспансеру, на що останній зазначив: «Ну хлопці, я їду додому, забрав з лікарні сина-вояку. Я що себе якось не так веду?». Далі працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. В свою чергу ОСОБА_1 надав працівникам поліції чітку відмову від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння умовах медичного закладу, зазначивши: «Зачем, я что пьяный». Після чого працівником поліції було повідомлено водію, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку, серед якого є медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв.

Відповідно до п. 6, 7 Глави І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Отже, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився як від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я, що само собою утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин дії ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, правильно кваліфіковані працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» убачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Адміністративно-караним в силу ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, є водії транспортних засобів, які знаходяться у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, або відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Даний факт фіксується у протоколі про адміністративне правопорушення.

За вказаною диспозицією доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом, факт одночасного перебування цієї особи в стані алкогольного сп`яніння, або факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та факт вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» убачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Як слідує з вимог п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, ст. 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376.

Інструкцією № 1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції № 1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях ЄСПЛ, зокрема по справах «Коробов проти України» від 21.07.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу постанови, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджені судом і покладені в основу постанови докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозапис, підтверджують, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейським виявлені явні ознаки наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість мови, звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя), на пропозицію працівника поліції відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку - в умовах медичного закладу.

Зазначені обставини призвели до порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому, за конкретних обставин, ОСОБА_1 , на вимогу працівників поліції мав беззастережно виконати їх законну вимогу і пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та проїхати з ними для медичного огляду на стан сп`яніння, що прямо передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху та абз. 3 ч. 2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння, однак вказане ОСОБА_1 не було зроблено, що у подальшому стало законною підставою для складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, під час перегляду відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, долученого до матеріалів справи, хоча і не встановлено факту руху автомобіля 03.03.2025 о 01:15 годині під керуванням ОСОБА_1 , однак переглядом вказаного відеозапису встановлено, що сам водій ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним 03.03.2025 о 01:15 годині транспортним засобом «Chevrolet Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Дніпро, вул. Каруни, 131.

Крім того, суд констатує, що факт керування ОСОБА_1 транспортирним засобом у вказану вище дату та час не оспорювався під час судового розгляду справи ані самим водієм ОСОБА_1 , ані його захисником адвокатом Сухомлин О.В.

Вищевказане дає змогу суду прийти до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 03.03.2025 о 01:15 годині за адресою: за адресою: м. Дніпро, вул. Каруни, 131, транспортним засобом «Chevrolet Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість мови, звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, який відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Твердження адвоката Сухомлин О.В. про те, що працівниками поліції були порушенні права на захист ОСОБА_1 , оскільки працівниками поліції не було реалізовано право останнього на отримання правової допомоги, а також ОСОБА_1 не були роз`яснені його прав згідно з вимогами Конституції України, а також положення ст. 268 КУпАП, суд вважає хибними з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З матеріалів справи убачається, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 260871 від 03.03.2025, ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та положення ст. 268 КУпАП, повідомлено про порядок розгляду справи Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпра, про що останній поставив особистий підпис у графах № 13, № 18. Жодних зауважень, клопотань, зокрема і щодо не роз`яснення йому процесуальних прав, не заявляв. Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, були відновлені шляхом, зокрема і прийняття участі в суді захисника Сухомлин О.В. та надання їй можливості відстоювати позицію ОСОБА_1 в суді.

Разом з тим, суд акцентує на тому, що права, які зазначені ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляду справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, подавати докази, клопотання.

Суд констатує, що ОСОБА_1 у повній мірі використав своє процесуальне право на захист під час розгляду справи у суді, інтереси його представляє адвокат Сухомлин О.В., котра узгодила позицію із ОСОБА_1 .

Суд встановив, що по вказаній справі стороні захисту була надана необмежена можливість знайомитися з усіма матеріалами справи, надавати докази і заявляти клопотання, чим й скористалась адвокат Сухомлин О.В. під час розгляду справи в суді.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутність даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, як і не є підставою для закриття справи складання протокол у новому форматі, який на переконання суду відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Суд відноситься критично до пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, а також до тверджень захисника Сухомлин О.В. щодо порушення працівниками поліції прав ОСОБА_1 на захист, так як працівники поліції обмежили ОСОБА_1 в праві самостійно пройти огляд у лікаря нарколога протягом двох годин з моменту його зупинки, залучивши ОСОБА_1 у якості понятого до участі у проведенні слідчих дій, які відбувались 03.03.2025 в період часу з 02:55 години до 03:15 години за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 37, не доїжджаючи до будівлі ТЦ «Наша Правда», оскільки під час судового розгляду справи судом не встановлено обставин, які б вказували на упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності та адвокатом надано не було, як і не надано того, що жодних самостійних дій на проходження огляду ОСОБА_1 не вчиняв, доказів того, що він пройшов огляд на стан сп`яніння у медичному закладі навіть протягом більше двох годин з моменту його зупинки суду не надано, як і не надано відповідних рішень суду про оскарження дій працівників поліції.

При цьому, на відеозаписі не зафіксовано будь-якого тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_1 , ні під час пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ні при відмові останнім від проходження огляду, ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, як і відсутній факт провокації зі сторони правоохоронних органів. Будь-яких інших доказів тиску на ОСОБА_1 працівниками поліції сторона захисту не надала, як і не надала суду сторона захисту відповідних рішень, щодо оскарження дій працівників поліції, тому такі доводи суд оцінює критично і не бере їх до уваги.

Такі пояснення ОСОБА_1 та твердження захисника адвоката Сухомлин О.В. суд розцінює, як спосіб захисту ОСОБА_1 від пред`явленого обвинувачення (в даному випадку складання матеріалів справи за вищевказаною статтею Закону) та подальшого уникнення від відповідальності. На переконання суду вказане не потребує детального аналізу, оскільки правова оцінка та мотиви суду викладені вище.

На переконання суду, на наданому відеофайлі зафіксовано фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації, що спростовують твердження сторони захисту, про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд констатує, що в цілому дані відеозаписи відображають усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд встановив, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських зафіксував усі необхідні моменти вказаної події від 03.03.2025 саме за участю водія ОСОБА_1 , а саме: встановлення особи, не заперечення водієм факту керування транспортним засобом, пропозицій проходження медичного огляд у закладі охорони здоров`я, відмова від такого проходження.

На переконання суду, вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію".

Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення водія ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Суд оцінює дані відеозаписи безперервними, інформативними, позбавленими упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. У виконання вимог ст. 266 КУпАП та ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський використав технічні засоби з метою відеофіксації подій та долучив відеозапис як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зроблений відповідний запис в протоколі.

Доводи сторони захисту щодо відсутності у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я суд не приймає до уваги, оскілки вважає, що відсутність в матеріалах справи такого направлення не є порушенням ст. 266 КУпАП.

Так, згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Під час судового розгляду було переглянуто відеозапис з бодікамери, відповідно до якого, під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення від 03.03.2025, ОСОБА_1 не висловлював незгоду саме із проведенням огляду у медичному закладі, а відмовився взагалі від огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин, складення працівником поліції письмового направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 є недоцільним, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля, а не під час прямування у заклад або у його приміщенні.

Із системного тлумачення змісту пунктів 6,7 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» слідує, що поліцейські забезпечують проведення огляду в закладі охорони здоров`я лише у разі, якщо водій, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами - надав згоду на проходження зазначеного огляду.

Дії працівника поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 254 - 256 КУпАП, та приписам норм нормативно-правових актів, а саменаказу МВС України від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію».

Стосовно тверджень адвоката Сухомлин О.В. щодо порушення працівниками поліції порядку здійснення тимчасового затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , оскільки ані рапорт, ані протокол про адміністративне правопорушення не містять жодної інформації про вчинення заходів, пов`язаних з тимчасовим затриманням транспортного засобу, то такі посилання суд також вважає неспроможними та такими, що спростовуються письмовими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 260871 від 03.03.2025 та рапортом працівника патрульної поліції від 03.03.2025, згідно з якими зазначено, що водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним відповідно до положень статті 266 КУпАП, транспортний засіб залишено на місці зупинки без порушення Правил дорожнього руху України, тобто жодних дій, пов`язаних з тимчасового затримання транспортного засобу, працівниками поліції вчинено не було.

Свідок ОСОБА_3 який є товаришем ОСОБА_1 , будучи допитаним в судовому засіданні зазначив, що 03.03.2025 у нічний час йому зателефонував ОСОБА_1 та попрохав забрати його автомобіль з місця події, оскільки ОСОБА_1 було відсторонено від права керування транспортним засобом. В телефонному режимі він роз`яснив ОСОБА_1 його права та пояснив про те, що він сам може пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, однак ОСОБА_1 зазначив, що він не має на це змоги, оскільки його було залучено працівниками поліції у якості понятого під час проведення слідчих дій. Свідком вказаних подій, які відбулись у нічний час 03.03.2025 за участі ОСОБА_1 він не був.

Таким чином вказані пояснення свідка ОСОБА_3 суд вважає не інформативними, оскільки такі його пояснення ані підтверджують, ані спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищевказане, перевіряючи доводи сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд прийшов до висновку, що вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального, процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів. При цьому учасник провадження оцінює і тлумачить такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Наявна в адміністративному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, надала суду можливість постановити рішення за наслідками розгляду адміністративного провадження, а доводи сторони захисту щодо неспроможності обвинувачення, висунутого ОСОБА_1 , про порушення норм права та Інструкцій суд належним чином перевірив.

Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в адміністративному провадженні, що дало змогу суду прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП. При цьому, суд зауважує, що від початку розгляду даного матеріалу сторона захисту реалізовувала свої процесуальні права, передбачені чином законодавством. Упродовж розгляду адміністративного матеріалу інтереси ОСОБА_1 представляла адвокат Сухомлин О.В., якій суд надав змогу упродовж слухання справи здійснювати ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, подавати клопотання, чим остання і скористалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п.1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушникаОСОБА_1 , який отримував водійське посвідчення, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 занеобхідне призначити адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати й те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Такий вид адміністративного стягнення буде відповідати завданню КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя: І.В. Дяченко