ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/1317/24 Номер провадження 33/814/359/25Головуючий у 1-й інстанції Лівер І. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Павелко Р.С., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Павелко Руслана Сергійовича на постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 30 січня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 30 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 18.07.2024 о 07 год. 10 хв. автомобільна дорога Н31 Решетилівка-Дніпро неподалік н.п. Шамраївка, Решетилівської ТГ, керував автомобілем Нісан Нот, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку КНП «Рештилівська ЦЛ». Стан алкогольного сп`яніння підтвердився медичним висновком Решетилівської ЦРЛ 00000308, чим порушив п. 2.9.ПДР, повторно протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Павелко Р.С., подавши апеляційну скаргу, в якій просить постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 30.01.2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що з прийнятим рішенням ОСОБА_1 не згоден та вважає, що вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що матеріали справи відеодоказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 не містять, крім того в протоколі некоректно зазначено місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди та час скоєння керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що ОСОБА_1 під час досудового розслідування та під час судового розгляду вказував на ту обставину, що алкоголь вживав після ДТП, а тому його винуватість за ч.2 ст.130 КУпАП виключається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.07.2024 о 07 год. 10 хв. автомобільна дорога Н31 Решетилівка-Дніпро неподалік н.п. Шамраївка, Решетилівської ТГ, гр. ОСОБА_1 , керував автомобілем Нісан Нот, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку КНП «Решитилівська ЦЛ». Стан алкогольного сп`яніння підтвердився медичним висновком Решетилівської ЦРЛ 00000308, чим порушив п. 2.9.ПДР, повторно протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №178728 від 21.11.2024 року, постановою про закриття кримінального провадження від 31 жовтня 2024 року, поясненнями ОСОБА_2 , та поясненнями ОСОБА_1 , висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №00000308 від 18.07.2024 року, постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 24 січня 2024 року відповідно до якого ОСОБА_3 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену частиною другою статті 130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.9.а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 , не виконав вимоги п.2.9.а ПДР України.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції допустив порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом, апеляційний суд відхиляє дані доводи виходячи з наступного.

Із долученого до матеріалів справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №178728 вбачається, що 18.07.2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Note д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Крім того, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №00000308 від 18.07.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.7).

Із долученої до матеріалів справи постанови про закриття кримінального провадження від 31 жовтня 2024 року, вбачається, що 18.07.2024 року близько 8 год. водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по автодорозі Н-31 «Решетилівка-Кобеляки-Царичанка-Дніпро» неподалік н.п. Шамраївка, Полтавського району, Полтавської області в напрямку руху транспорту до м. Кобеляки на автомобілі Nissan Note д.н.з НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, в наслідок чого не впорався з керуванням та допустив зіткнення з нерухомою перешкодою у вигляді металевої огорожі проїзної частини, в результаті чого отримали тілесні ушкодження та направленні до КНП Решетилівська ЦЛ для надання медичного огляду. Дана постанова не була оскаржена ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку лікаря нарколога від 18.07.2024 року №00000308 ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 24.01.2024 року ОСОБА_1 було визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім того, зазначено, що в діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП(а.с.3-8).

Крім того в письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вбачається, що 17.07.2024 року вживали алкогольні напої (горілку, вино), під час спілкування ОСОБА_1 запропонував поїхати зранку до колишньої знайомої, близько о 6 годині, поїхали на транспортному засобі Nissan Note д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_1 . Під`їжджаючи до населеного пункту Шамраївка, праве переднє колесо лопнуло в результаті чого автомобіль зіткнувся з відбійником.

Доводи апеляційної скаргу, що судом не взято до уваги постанову суді Хорольського районного суду Полтавської області від 16.01.2025 року, є необгрунтованими, оскільки кожний склад суду приймає рішення виходячи з власного внутрішнього переконання,.

Щодо інших доводів, апеляційний суд не бере до уваги, так як зазначені порушення в доводах апеляційної скарги не є суттєвим та жодним чином не вплинуло на правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП. Постанову суду першої інстанції належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Хабардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Павелко Руслана Сергійовича не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Павелко Руслана Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 30 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин