Справа № 135/474/25
Провадження № 3/135/188/25
ПОСТАНОВА

іменем України

17.04.2025 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини справи

25.03.2025 о 12 год 10 хв водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Слобода в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, порушив вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху, а саме: рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, в наслідок чого допустив наїзд на припаркований транспортний засіб автомобіль марки «Пежо Експерт», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , що спричинило механічні пошкодження вказаних вище транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 25.03.2025 о 12 год 10 хв по вул. Слобода в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на місці події та в медичному закладі КП «Ладижинська міська лікарня» на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2. Процесуальна поведінка особи та правові підстави розгляду справи за її відсутності.

На виклик суду ОСОБА_2 не з`явився, про дату й час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Заяви або клопотання (зокрема, про відкладення судового розгляду) від нього не надходили.

Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа Каракуця проти України). Однак, ОСОБА_2 до суду не прибув, розглядом справи не цікавився, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_2 повідомлявся про час та дату розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не направляв, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також з урахуванням того, що участь особи при розгляді справ за статтями 124 та 130 КУпАП не є обов`язковою, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 .

3. Показання потерпілого

Потерпілий ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені в адміністративних матеріалах, і пояснив, що 25.03.2025 близько 12:10 залишив свій автомобіль «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_2 , біля магазину «Продовольчі товари» на вул. Слобода в м. Ладижин. Перебуваючи в магазині, почув глухий удар, після чого вийшов на вулицю і побачив, що автомобіль «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням невідомого чоловіка, рухаючись заднім ходом, скоїв наїзд на його автомобіль. Внаслідок зіткнення було пошкоджено передні ліві двері його автомобіля.

Одразу після цього водій намагався залишити місце події, однак був затриманий працівниками поліції, які встановили його особу ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 також зазначив, що після ДТП він підійшов до водія автомобіля «ВАЗ» та звернув увагу на явні ознаки алкогольного сп`яніння останнього: відчувався сильний запах алкоголю з порожнини рота, водій мав почервоніле обличчя, хитку ходу, нечітку мову, поведінка була неадекватною ситуації. Надалі на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, останній у присутності потерпілого відмовився як від огляду на місці події, так і від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

4. Показання свідка

Свідок ОСОБА_3 повідомив, що 25.03.2025 близько 12:10 перебував поблизу магазину «Продовольчі товари» на вул. Слобода та особисто бачив, як автомобіль «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_2 , спричинивши йому механічні пошкодження зокрема, було пошкоджено передні ліві двері.

Після зіткнення ОСОБА_3 також звернув увагу на явні зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння у водія: різкий запах алкоголю, хитка хода, почервоніння обличчя, нечітка мова, сповільнена реакція. На зауваження присутніх щодо проходження огляду, водій у його присутності категорично відмовився від проходження як огляду на місці, так і медичного огляду в лікарні, демонструючи агресивну і зухвалу поведінку.

5. Встановлені судом обставини, оцінка доказів та правова кваліфікація дій.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення потерпілого та свідка, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

З аналізу наведеної вище норми слідує, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

6. Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 281287 від 25.03.2025, складеним уповноваженим працівником поліції відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, із яким особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була ознайомлена та який підписала власноруч без зауважень; рапортом працівника поліції, який зафіксував факт порушення та вжиті заходи; схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка ілюструє обставини події та взаємне розташування транспортних засобів у момент зіткнення; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , зміст яких є ідентичним їх усним поясненням, наданим у ході судового розгляду, та відповідає обставинам, викладеним у протоколі; записами з нагрудної камери працівника поліції, які були безпосередньо оглянуті в судовому засіданні та містять відеофіксацію місця події та процедури оформлення адміністративних матеріалів.

Суд зазначає, що на вказаних відеоматеріалах не зафіксовано жодних дій працівника поліції, які б могли свідчити про порушення ним процесуальних норм або перевищення службових повноважень.

Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху заднім ходом водій зобов`язаний не створювати небезпеки або перешкод іншим учасникам дорожнього руху, а в разі необхідності повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 , порушивши зазначену норму, здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб, що спричинило його пошкодження. Таким чином, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

7. Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за статтею 130 КУпАП

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про наявність у його діях складу зазначеного правопорушення.

Зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 281805 від 25 березня 2025, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з яким ОСОБА_2 ознайомлений та який ним власноручно підписано.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видане 25.03.2025 о 13 год. 15 хв, підтверджує, що працівниками поліції у водія ОСОБА_2 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), а також запропоновано медичний заклад, у якому йому пропонувалося пройти медичний огляд, «Ладижинська міська лікарня».

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зафіксовано відмову ОСОБА_2 , після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Алкотестер Драгер.

Відеозапис з нагрудної камери поліцейського, долучений до матеріалів справи, був оглянутий судом та є належними доказами.

На відеозаписі зафіксована відмова ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі.

Запис із нагрудної камери не містить інформації, яка б свідчила про застосування психологічного тиску чи порушення права на захист з боку поліцейських під час оформлення адміністративних матеріалів.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України за № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу І Інструкції визначено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема це: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ за № 1103 від 17.12.2008 (далі Порядок) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).

При цьому, відмова від проведення такого огляду, є окремим та самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису, було роз`яснено ОСОБА_2 працівниками поліції.

Матеріали справи містять докази відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці так і в закладі охорони здоров`я.

У рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, адже володіння та використання автомобіля потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували право володіти автомобілями і їздити на них, погоджуються нести певну відповідальність і виконувати додаткові обов`язки.

Водночас суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення національного суду повинно містити мотиви, достатні для відповіді на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, №303-A, §§29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент сторони.

Отже, дослідивши всі докази, надавши їм об`єктивну оцінку та проаналізувавши норми законодавства, суд дійшов висновку, що викладене вище в сукупності свідчить про порушення водієм ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

8. Визначення міри адміністративного стягнення.

Відповідно до частини другої статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі вчинення особою кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим органом (посадовою особою), адміністративне стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне з числа вчинених правопорушень.

Оскільки справи про вчинення ОСОБА_2 вищевказаних адміністративних правопорушень розглядаються одночасно, то вважаю за необхідне об`єднати справи про адміністративні правопорушення в одне провадження, присвоївши справі № 135/474/25, та накласти стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суд ураховує характер вчинених правопорушень, які посягають на громадський порядок та встановлений порядок управління, їх підвищену суспільну небезпеку, обставини вчинення, особу правопорушника, ступінь його вини, а також майновий та сімейний стан.

Обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність ОСОБА_2 , у матеріалах справи не встановлено.

Відповідно до санкції частини 1 статті 130 КУпАП, за вчинення вказаного правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на особу правопорушника, його вік, соціальний та матеріальний стан, суд вважає, що накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі санкції, передбаченої статтею 130 КУпАП, є необхідним і достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення виховання особи в дусі дотримання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Крім того, відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП та пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Роз`яснити ОСОБА_2 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя