П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі захисника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення Семенович Т.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла з УПП в Закарпатській області ДПП відносно гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство: Україна проживає: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №202671 від 22.12.2024 року вбачається, що 22.12.2024 15:55:00 м. Ужгород, площа Б.Хмельницького 2. 22.12.2024 о 15 год. 55 хв. в м. Ужгород пл. Б.Хмельницького 2 водій ОСОБА_1 керувала Т/3 VOLKSWAGEN G olf д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або закладі о хорони здоров`я відмовилась о 16 год. 11 хв. що зафіксовано за допомогою нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, чим по рушив П.2.5.ПДР - Відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на. стан алк., нарк, чи ін. сп`яніння або щодо вживання лікарськи. Відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Від ОСОБА_1 05.03.2025, надійшли заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, згідно яких, з вказаним протоколом не згідна, вважає його незаконним та необґрунтованим. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За її твердженням: відеозапис, що приєднаний поліцейськими до матеріалів справи в якості доказу вини водія ОСОБА_1 , повинен визнаватися судом недопустимим доказом оскільки відеозаписи є фрагментарними та безперервного фіксування адміністративного провадження з часу зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 і до закінчення процедури оформлення адміністративних матеріалів відносно водія не відображають. Так як проміжок між відеозаписом в часі є достатньо великим близько 20 хв, з 16:34 год. по 16:48 год.(470044), 16: 44 по 16:50 год.(470056) а в такому разі, працівникам поліції необхідно було залучити двох свідків, що відповідно зроблено не було.

Встановлення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП здійснено працівниками патрульної поліції з порушенням чинного законодавства, а саме направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відсутнє.

У порушення п.8 даного Порядку №1103, згідно якого присутність двох свідків у разі відмови водія транспортного засобу, від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку та наявність направлення на огляд водія транспортного засобу є обов`язковими умовами, передбаченими наведеним Порядком, невиконання яких ставить під сумнів дотримання визначеного законом порядку при проведенні такого огляду та його дійсність. Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №202671 від 22 грудня 2024 року, інспектором патрульної поліції не було залучено свідків під час його складання, що, у свою чергу, є порушенням Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду та свідчить про недотримання процедури фіксації факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім, цього вважає, що було порушено її право мати адвоката, оскільки жодного разу працівники не повідомили її, щодо такої можливості. Вона самостійно викликала адвоката о 16 год.14 хв., який прибув на місце оформлення матеріалів, однак працівники поліції відмовили у його участі.

У запереченнях вказано на те, що з фрагменту відеозапису події слідує, що поліцейський виявив у ОСОБА_1 таку ознаку алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, однак водій заперечив таку обставину. Крім того, на відеозаписі події зафіксовано адекватну поведінку водія ОСОБА_1 на місці парковки транспортного засобу, її чітку і зрозумілу мову. На прохання поліцейських пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального пристрою, або в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 не відмовлявся, що зафіксовано на відеозаписі події, а саме (проміжок часу 16:56 год.) Оскільки, водій ОСОБА_1 , повідомила про трагічну для неї ситуацію працівникам поліції, що знайомі повідомили її про збиття її улюбленої собачки та була дуже схвильована, тому з розгубленості повідомила, що вживала напої, що також зафіксовано на відеозаписі. Чим працівники поліції скористались та склали відповідні адмінматеріали. Сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності (ВС/КАС: № 537/2088/17,15.05.19)

Враховуючи наведене та виходячи із вимог ст. 62 Конституції України, не встановлено достатньо доказів, котрі б з достовірністю та об`єктивністю вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Окрім того, за твердженням ОСОБА_1 , працівниками поліції їй, як водію, жодного разу не було роз`яснено право користуватися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права. Такі дії працівників поліції призвели до того, що ОСОБА_1 була обмежена у своїх правах. Відсутність у неї адвоката або іншого фахівця у галузі права призвела до того, позбавлення можливості знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Крім того, присутність захисника дозволила б їй пересвідчитися у правильності дій поліцейських, а також у дотримані усіх необхідних процедур при огляді на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 просила справу про притягнення її до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні призначеному на 09.04.2025 року за клопотанням сторони захисту у якості свідка було допитано ОСОБА_2 , інспектора 2 взводу 1 роти УПП бат. Управління патрульної поліції в Закарпатській області молодшого лейтенанта поліції. В судовому засіданні свідок пояснив, що він перебував на патрулюванні 22.12.2024 разом із напарником. Ними було виявлено порушника ПДР, зупинили порушника, після було встановлено особу водія - ОСОБА_3 , у якої було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Зазначив, що водій не наполягала на залученні адвоката, при цьому зауважив що їй було роз`яснено її права.

Поліцейський пояснив, що водію декілька разів пропонували пройти огляд, однак вона відмовилася, при цьому сама вказувала що випила просекко. Крім цього зазначив, що уже після того як було складено протокол про адміністративне правопорушення, та постанову про накладення адміністративного стягнення на місце приїхав чоловік, який на словах повідомив, що він адвокат, але це відбувалось під час ознайомлення зі складеними матеріалами.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в попередніх засіданнях свої заперечення підтримувала повністю. Захисник ОСОБА_1 адвокат Семенович Т., у судовому засіданін, просив закрити провадження у справі на підстав п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в її діях складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Семенович Т., дослідивши матеріали справи прихожу до наступного висновку.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103. Відповідно до п.8 вказаної постанови у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 , було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або закладі о хорони здоров`я відмовилась о 16 год. 11 хв. що зафіксовано за допомогою нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, чим по рушив П.2.5.ПДР - Відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на. стан алк., нарк, чи ін. сп`яніння або щодо вживання лікарськи. Відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно відеозапису (що зафіксовано на бодікамери поліцейських), що міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено працівником поліції що у неї виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та порушення координації рухів. На питання поліцейського чи вживала вона алкогольні напої протягом останньої аби, вона відповідає ствердно. пояснює це тим, що у неї був стрес, збили улюблену собаку, а тому вона дозволила собі випити просекко.

Після цього ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та закладі охорони здоров`я, також роз`яснено її право відмовитися від проходження огляду, та наслідки відмови.

Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_4 на пропозицію ознайомитися з матеріалами, зазначає, що почекає адвоката. В подальшому, на місце під`їхала особа чоловічої статі, якому повідомлено працівниками поліції що матеріали вже складено.

Суд вважає за необхідне зазначити, що дійсно ОСОБА_1 не повідомляла до моменту складання адмін. матеріалів що бажає залучити адвоката. Лише під час того, коли їй було запропоновано ознайомитися з протоколом про адміністративне правопорушення та постановою про накладення адміністративного стягнення просила надати час.

При цьому сама ОСОБА_1 , повідомляє що у неї уже є два протоколи за ст. 130 КУпАП просить не складати більше.

Варто зазначити, також, що згідно відеозапису ОСОБА_1 роз`яснено її права, а саме о 16 год. 16 хв. При цьому окремо їй роз`яснюють право на адвоката, і що вона може зателефонувати адвокату якщо він у неї є.

Вказане спростовує доводи ОСОБА_1 , про те, що їй не повідомлено її права, та не залучено її адвоката.

Щодо доводів ОСОБА_1 про фрагрементарності відеозапису, то слід зазначити, що розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд відкидає твердження сторони захисту про недопустимість доказу відеозапису з нагрудної камери поліцейського, оскільки запис не містить безперервний перебіг події.

Вказаний відеозапис було досліджено у судовому засіданні, та встановлено, що він містить повну інформацію щодо обставин, пов`язаних із встановленням ознак сп`яніння водія, та відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та у лікаря нарколога.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому параметру доріг і будівель автоматичну фото- відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться у чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Досліджений в судовому засіданні диск з відеофайлами подій суд визнає належним та допустимим доказом, оскільки останній отриманий в порядку, передбаченому діючим Законодавством України і повністю підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню та інших обставин, які мають значення для даної справи, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доводи сторони захисту щодо недопустимості даного диску з відео файлами, як доказу у зв`язку з тим, що відео, що міститься на диску не є безперервним, суд оцінює критично, оскільки на даному диску у відеофайлах повністю зафіксовані всі процесуальні дії, які повинні були вчиняти поліцейські з моменту зупинки транспортного засобу і до вручення правопорушнику, складеного за результатами проведення всіх дій, направлених на збирання доказів, протоколу про адміністративне правопорушення, крім того, відеозаписи вказаних подій мають незначний проміжок.

Аналізуючи оглянутий відеозапис, вбачається, що на нагрудні камери інспекторів поліції було знято безпосереднє їх спілкування із ОСОБА_1 , з якого об`єктивно вбачається послідовність всіх подій та обставин, які викладені у фабулі протоколу. Тому, це твердження сторони захисту суд вважає хибним, та не бере до уваги.

Крім цього, доводи сторони захисту про недотримання принципу безперервності відео фіксації, неповнота відеозапису, не впливає на повноту, всебічність та об`єктивність з`ясування обставин по справі та доведеності факту вчинення водієм адміністративного правопорушення, оскільки інші докази, досліджені судом, в сукупності зі змістом відеозапису, надають можливість суду встановити обставини справи, та підтвердити обставини події правопорушення.

Варто зазначити, що у даному випадку, свідки працівниками поліції не залучалися, оскільки відбувалася повна фіксація із застосуванням технічних засобів відеозапису та відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, лише у разі неможливості їх застосування обов`язковою є присутність двох свідків.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису стороною захисту не надано. Не встановлено таких і під час судового розгляду справи.

Щодо твердження у запереченнях про те, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду, то відмова зафіксовано на відеозаписі. Окрім того, у подальшому у присутності особи чоловічої статі, як вказує сторона захисту, адвоката, вона саме зазначає, що відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.12.2024 серії ЕНА №3710183; дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер поліцейського (DVD-додано до матеріалів справи).

Таким чином, вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними у справі доказами.

Суд визнає вищенаведені докази належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч.1 статтею 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Відповідно п.28 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким передбачено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

При накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховуючи вище наведене вважаю за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у межах санкції частини 1статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, та необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, є доцільність накладення на неї стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобом.

Згідно ч. 5 ст. 283КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 221, 283, ч. 1 п. 1 ст. 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч 00 грн.) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош