Номер провадження 33/816/36/25 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/13409/23 за апеляційною скаргою захисника КУРБАТОВА Д. В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.11.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Курбатова Д. В.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник КУРБАТОВ Д. В. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, оскільки є недоведеним поза розумним сумнівом як рух т/з, так і факт керування ним ОСОБА_2 , з відеореєстратора службового автомобіля поліцейських неможливо ідентифікувати т/з, який ними переслідувався, а сам відеозапис є сфабрикованим, місце вчинення правопорушення в протоколі не відповідає дійсності, жодні свідки не допитувались, що свідчить про неповне з`ясування обставин справи.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.11.2023 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього на підставі ст. 36 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, із позбавленням права керування т/з на один рік. Стягнуто на користь держави 536,80 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 24.08.2023 о 23:40 в м. Суми по вул. Гетьмана П. Скоропадського, Металургів, Хворостянка, керуючи т/з Skoda Octavia, д. н. з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку т/з, подану проблисковими маячками синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п. 8.9б, 8.9в ПДР. Крім того, 24.08.2023 о 23:40 ОСОБА_2 в м. Суми вул. Хворостянка, 39, Британська керував т/з Skoda Octavia, д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку на місці зупинки т/з, а також в найближчому закладі охорони здоров`я, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Вислухавши доводи захисника Курбатова Д. В., який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 264277 та серії ААД № 619491 від 25.08.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що водій ОСОБА_2 , керуючи т/з із ознаками алкогольного сп`яніння, не виконав вимогу поліцейських про зупинку т/з, подану проблисковими маячками синього та червоного кольору і спеціальним звуковим сигналом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується дослідженими відеозаписами з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовані обставини переслідування поліцейськими т/з, вимоги водію про його зупинку, а також встановлення особи водія після зупинки т/з ( ОСОБА_2 ), виявлення поліцейськими у останнього ознак алкгольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння і відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки т/з, так і в закладі охорони здоров`я.

Оцінюючи наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності і достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цьому доказу.

Диспозиції ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетними, тобто відсилають до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому в протоколах поліцейських та у постанові судді суду першої інстанції присутні посилання на порушення водієм ОСОБА_2 вимог ПДР, згідно яких:

- п. 8.9 вимога про зупинку т/з подається поліцейським за допомогою, крім іншого: б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою;

- п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. При цьому процедура медичного огляду закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

У разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Водій т/з, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки т/з або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (ч. 6 ст. 266 КУпАП, п. 6, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»).

Відеозапис подій є об`єктивним доказом у справі і не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якою особою певних подій, а засвідчує, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм дій поліцейських, у тому числі і щодо забезпечення можливості проходження водієм ОСОБА_2 огляду на стан сп`яніння, тому свідома відмова останнього від виконання вимог поліцейського про зупинку т/з та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в порушення вимог п. 2.5, 8.9б, 8.9в ПДР цілком логічно завершилось складенням відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 і ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому із самих відеозаписів є очевидним, що вони здійснювалися поліцейськими, які оформлювали адміністративні матеріали, а події, що зафіксовані на них мали місце за участю ОСОБА_2 та стосуються саме цієї справи, а сам ОСОБА_2 не заперечував, що вживав спиртне.

Як убачається із відеозаписів, службовий автомобіль поліцейських деякий час у полі зору переслідує т/з білого кольору, який здійснює рух в комендантську годину. Про переслідування т/з поліцейський повідомляє інші екіпажі та зазначає напрямок руху т/з білого кольору. Потім вказане авто було виявлене у неосвітленому дворі будинку. Поліцейські одразу після зупинки свого т/з підійшли до автомобіля з боку водія. Жодних осіб, які б виходили з цього т/з на відеозаписах не зафіксовано. Місце водія було пусте, але на задньому пасажирському сидінні перебував тільки один ОСОБА_2 , який протягом певного часу не виходив із зачиненого авто. Через деякий час ОСОБА_2 все-таки вийшов із т/з, але став заперечувати факт керування ним, не пояснюючи, за яких обставин і коли він в ньому опинився. При цьому ОСОБА_2 вказав, що він вживав алкогольні напої в цей день.

Вищенаведене підтверджує не лише факт невиконання вимог поліцейського про зупинку т/з та перебування ОСОБА_2 із ознаками алкогольного сп`яніння під час керування т/з, а й дотримання поліцейськими приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, які водій т/з зобов`язаний виконувати (п. 2.5, 8.9б, 8.9в ПДР), так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), тому доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляду на стан сп`яніння і керування т/з іншою особою, ніж ОСОБА_2 , є необґрунтованими і на увагу не заслуговують, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються відеозаписами події. Тобто, поліцейськими при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколів про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього як учасника дорожнього руху.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім іншого, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Послідовність викладення в диспозиціях наведених вище правових норм завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів адміністративного судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини, тобто імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини.

Відтак, у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України, тому вирішуючи питання про вплив будь-яких порушень про зупинку т/з та порядку проведення огляду на стан сп`яніння на доказове значення отриманих у його результаті відомостей, суд повинен насамперед з`ясувати чи мають місце порушення, а у разі їх наявності, вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Сукупність всіх фактичних обставин справи, здійснена апеляційним судом перевірка і аналіз зазначених вище доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення та в постанові судді обставин саме ОСОБА_2 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння, не виконав вимогу поліцейських про зупинку т/з, а після зупинки т/з відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, так як будь-який обґрунтований сумнів був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.11.2023 відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника КУРБАТОВА Д. В. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов