П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2025 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Адамович М. Я. , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 10.04.2024р. близько 17.12год. по вул.Січових Стрільців в м.Сокаль Шептицького району Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Zafira» р.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком від 10.04.2024р. №104.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Матвійчук Г.М. подала заперечення, в яких зазначила, що його огляд було проведено з використанням тесту «Снайпер 5». ОСОБА_1 не згідний з результатами вказаного тесту та прийнятим на його підставі висновком лікаря. Також останній повністю заперечив вживання будь-яких наркотичних засобів чи лікарських препаратів які знижують увагу.

Лабораторні дослідження зразків біологічного середовища не було проведено, що є порушенням порядку огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, доходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Так, частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності надано протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд, висновок щодо результатів медичного огляду та відеозапис.

З вказаних доказів вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, станом на 17.40год. 10.04.2024р. перебувала в стані наркотичного сп`яніння.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Розділом ІІІ Інструкції встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Крім того, у відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП, п. 9 розділу ІІ Інструкції огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п. 3 розділу ІІІ Інструкції).

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів (п. 37, 9, 10 розділу ІІІ Інструкції).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду.

Відповідно до наказу МОЗ України N 322 від 19.06.2006 року затверджено та направлено для використання в роботі лікувально-профілактичних закладів методичні рекомендації Методи виявлення наркотичних засобів та психотропних речовин у біологічних рідинах людини. Методи попередньої експрес діагностики.

Відповідно до п. 1 вказаних методичних рекомендацій, токсикологічний аналіз повинен застосовуватися на стратегії судово-медичної токсикології, в основі якої лежить метод скринінгу. Остання допускає неправильні позитивні результати, але повністю виключає неправильні негативні результати. Усі зразки, що дали позитивний результат, далі досліджуються підтверджуючими методами.

У п. 2 вказаних методичних рекомендацій зазначено, що проби, які показали позитивний результат, повинні бути обов`язково підтвердженні іншими більш селективними методами. Така двохетапність токсикологічного аналізу підвищує достовірність кінцевого заключення і відповідає як міжнародним стандартам, так і вітчизняним стандартам діагностики та лікування.

З матеріалів справи судом встановлено, що огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем в медичному закладі, де дослідження проводилося за допомогою тесту «Снайпер 5».

Огляд же особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Однак, згідно з інструкцією по використанню, вищевказаний тест забезпечує лише якісний попередній результат. Для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний альтернативний метод, тобто лабораторне дослідження. Заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних. Цей тест представляє собою якісне скринінгове дослідження.

Більше того, матеріали справи не містять сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку вказаного тесту, а також даних, що він дозволений МОЗ для використання в закладах охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також, суд враховує те, що чинним в Україні законодавством не визначено, який саме допороговий рівень наркотичних засобів у водія не впливає на стан водія та не знижує його увагу та швидкість реакції, а тому не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Це питання є принциповим, оскільки, враховуючи дані з медичної літератури, наркотичний засіб можна виявити через кілька місяців після вживання, тож кількісне визначення вмісту наркотичного засобу, його перевищення від порогового рівня (50 мг/мл), що сприймається вимірювальними засобами, та виду наркотичного засобу має принципове значення для встановлення факту перебування водія в стані наркотичного сп`яніння.

Окрім цього, на виконання постанови суду про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи надано відповідь, що біологічне середовище сечі ОСОБА_1 не збереглося, що унеможливлює провести лабораторні дослідження під час розгляду справи в суді.

Також, під час огляду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лікарем не проводилися інші методи огляду та у висновку лікар покликалася лише на результати експрес-тесту.

Також, жодних ознак наркотичного сп`яніння на долучених до справи відеозаписах не зафіксовано. Зокрема, в направлення поліцейським зазначено такі ознаки як: блідість обличчя, зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Такі обставини не були оголошені поліцейськими під час направлення на огляд, зіниці очей не були перевірені поліцейськими за допомогою світла. На долучених до справи відеозаписах шкірний покрив обличчя особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є неприродньо блідою, перевірки зіниць очей не зафіксовано. Що стосується поведінки, яка не відповідає обстановці, то така теж не підтвердилася, оскільки ОСОБА_1 поводився відповідно до подій, відповідав на поставлені йому запитання. Лише після незгоди з висловленим йому порушенням щодо неувімкнення покажчика повороту, останній в категоричній формі заперечував таке порушення та обурювався з цього приводу. Агресивної поведінки ОСОБА_1 не встановлено, оскільки він виконував вимоги поліцейських та законодавством не передбачено заборони не визнавати свою винуватість у вчиненні правопорушення.

Беручи до уваги те, що в матеріалах справи висновок про перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в стані наркотичного сп`яніння зроблений без проведення лабораторного дослідження його біологічної речовини, тобто без підтвердження результатів тесту «Sniper 5» та отримання заключного результату, він не може бути доказом винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КупАП.

Інших доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суду не надано.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, на що звернув увагу Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року у справі №23-рп/2010.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

В свою чергу, слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі „Карелін проти Росії, пункт 54 справи „Озеров проти Росії, пункти 44-45 справи „Кривошапкін проти Росії).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе „функції обвинувачення і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає „обережності дій суду при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наявний склад вміненого у вину адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Постанова може бути оскаржена прокурором в той самий строк, у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: М. Я. Адамович