Справа № 503/538/25
Провадження №3/503/561/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП,

встановив:

07 квітня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170258, згідно змісту якого ОСОБА_1 , будучи протягом року 12.06.2024 року підданою адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, в порушення вимог ч.2 ст. 150 СК України не належним чином виконує свої батьківські обов`язки по забезпеченню необхідних умов щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 14.03.2025 року близько 14.00 години в учбовому класі КЗ «Слобідський ліцей» розташованому в смт. Слобідка, по вул. Незалежності, словесно ображав ученицю 7-го Б класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на адресу якої висловлювався грубими образливими та нецензурними словами, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи була своєчасно сповіщена належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170258 від 07.04.2025 року (а.с.2), в якому було зазначено про повідомлення ОСОБА_1 , що розгляд справи відбудеться 22.04.2025 року о 15 год. 00 хв. у Кодимському районному суді із проставленням останньою свого підпису про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. При цьому, в зазначеному протоколі ОСОБА_1 проставлений підпис також в графі про отримання другого примірника цього протоколу. Окрім того, суд додатково повідомив ОСОБА_1 про судовий розгляд шляхом надіслання їй судової повістки у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, на номер її телефону зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170258 від 07.04.2025 року (а.с.2), який підписані нею без яких-небудь зауважень щодо правильності внесених до нього відомостей, зокрема правильності зазначення номеру її контактного телефону, про що свідчить відповідна довідка від 14.04.2025 року про доставку повідомлення у додаток «Viber». Клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останньої від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 12.06.2024 року у справі № 503/1249/24 (а.с.12), яка набрала законної сили 25.06.2024 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 26.05.2024 року правопорушень, передбачених ч.1 ст. 184 КУпАП із застосуванням до неї адміністративного стягнення у виді попередження.

Відповідно до ч.1-3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинення тих самих дій, що передбачені частиною першою цієї статті. При цьому, ч.1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення та отриманими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170258 від 07.04.2025 року (а.с.2), який підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без яких-небудь заперечень викладених в ньому обставин та із зазначенням нею у графі пояснення по суті порушення того, що провела з сином роботу і той їй обіцяв, що більше такого не буде;

- копією письмового пояснення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7), наданими нею 14.03.2025 року в присутності законного представника матері ОСОБА_4 , в яких пояснила, що 14.03.2025 року близько 14.00 годин, коли вона зайшла в клас в Слобідському ліцеї, де був ОСОБА_5 , який сказав їй вийти с класу та почав її ображати в присутності однокласників відповідним образливим словом, яке суд не вважає за можливе зазначати у змісті даного судового рішення, та висловленням погрози;

- копією письмового пояснення малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8), наданими ним 31.03.2025 року в присутності педагога класного керівника, в яких пояснив, що 14.03.2025 року близько 14.30 годин, коли зайшов до учбового кабінету в Слобідському ліцеї забрати свої речі, то побачив ученицю паралельного класу, яка мала намір сісти за його парту чого він не хотів, та сказав, щоб вона пересіла за іншу парту, при цьому словесно образивши її відповідним нецензурними словами, які суд не вважає за можливе зазначати у змісті даного судового рішення, а також відзначив те, що в подальшому з ним провела бесіду класний керівник, після чого він попросив вибачення у ОСОБА_7 , з якою в нього відбувся вищевказаний конфлікт.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведені письмові пояснення учасників справи допустимими, належними, достатніми і достовірними доказами, внаслідок узгодженості внутрішнього змісту кожного із них та відсутності суперечностей між ними, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

При цьому, письмове пояснення свідка ОСОБА_8 від 31.03.2025 року (а.с.9) суд не приймає як доказ, оскільки остання не була очевидцем обставин, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170258 від 07.04.2025 року (а.с.2), та знає про них виключно зі слів третіх осіб інших учнів конкретні особи яких не зазначила.

Водночас суд звертає увагу на те, що згідно копії характеристики наданої закладом освіти КЗ «Опорний заклад освіти «Слобідський ліцей» Слобідської селищної ради (а.с.10), їх учень ОСОБА_6 за весь час навчання (з першого класу) проявив себе як недисциплінований, за характером різкий, емоційний, нестриманий, часто буває агресивний, провокує бійки та конфлікти серед хлопців класу, схильний до протиправної поведінки, вжиті заходи для подолання зазначеного, але позитивних змін і зрушень великих немає, має труднощі в спілкуванні, був імпульсивний, задиркуватий. В свою чергу мати хоча і приділяє увагу його навчанню, зокрема відвідує батьківськи збори, але належного контролю за його поведінкою не здійснює.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня її вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 184 ч.2, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП і застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко