ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.03.2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.130 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н ОВ И В :

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 березня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 17.11.2024 о 16.50 год. по вул. Центральна, 81 в смт. Лужани Чернівецького району керував транспортним засобом марки «ВАЗ 211540» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказував, що судом першої інстанції не взято до уваги висновок комунальної лікарні від 17.11.2024 р., який був складений в межах 2 годин після зупинки та проведений за заявою ОСОБА_1 . А тому вважає, що протокол про ЄУНСС 718/3636/24 НП 33/822/181/25 головуючий у 1 інстанції Мінів О.В.

вчинення адміністративного правопорушення є незаконним та підлягає скасуванню.

Зазначав, що його, всупереч чинному законодавству, не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки в матеріалах справи не має акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. А передача транспортного засобу тверезому водію не є належним способом відсторонення водія від керування таким.

Апелянт також посилався на рішення Конституційного Суду України, рішення ЄСПЛ, які, на його думку, свідчать про відсутність належних доказів його вини у вчиненні правопорушення, а тому оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. До суду апеляційної інстанції подав заяву про розгляд справи без його участі.

Перевіривши матеріали провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дотримався наведених вимог діючого законодавства та дійшов правильних висновків.

Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №175974 від 17.11.2024 року (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів (а.с. 5); направленням в ЧОНД, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с. 6), відеозаписами що містяться в матеріалах справи (а.с. 10).

Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оформлено компетентним органом, в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в ньому чітко викладено суть правопорушення, а тому він є належним і допустимим доказом у справі.

З дослідженого в апеляційній інстанції відеозапису, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 був учасником ДТП. Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_1 відмовився, в медичний заклад ОСОБА_1 також відмовився проїхати.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків.

Що стосується доводів апелянта про висновок комунальної лікарні від 17.11.2024 р., згідно якого, як стверджує апелянт, у ОСОБА_1 17.11.2024 р. ознак сп`яніння не виявлено, то вони є безпідставні, оскільки а матеріалах справи такий висновок відсутній.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 2.5 ПДР України, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень вимог закону, які б свідчили про незаконність прийнятого рішення та ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

А тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 266, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 березня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя