Справа № 571/824/25
Провадження № 3/571/636/2025

14 квітня 2025 року с-ще Рокитне
Суддя Рокитнівського районного суду Рівненської області Верзун О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бармашове, Жовтневого району Миколаївської області, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,
встановлено, що 10 лютого 2025 року о 11 год. 45 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилялася від виконання обов`язків, передбачених ст.150 СК України, по догляду за донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у веденні нею аморального способу життя, зловживанні алкоголем, не піклується про духовний розвиток дитини.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 під час розгляду справи пояснила, що колись давно сама вживала спиртне, але ніколи цього не робила при своїй дитині, до неї у будинок сторонні не заходили і алкоголь не вживали, тому дитина цього бачити не могла. Коли дочка підросла та стала підлітком її поведінка стала некерованою, дати раду дочці вона не може, тому сама звернулася у відповідні служби за допомогою: дитина зловживає алкоголем, не ночує дома, пропускає навчання, її не слухається. З протоколом згідна, так як, можливо, колись упустила момент у вихованні дитини і донька зараз так себе поводить.
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши протокол, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Згідно рапорту працівника поліції Т. Кибукевич мати дитини неналежно виконує обовязки, передбачені ст. 150 СК України , що виразилось у тому, що дитина веде аморальний спосіб життя, втікає з уроків. Встановлено, що мати дитини не має впливу на дитину.
Згідно акту обстження житлово-побутових умов встановлено, що житло відповідає санітарним нормам, у будинку чисто, для проживання і відпочинку дитини створені необхідні умови. Тобто, встановлено що умови проживання хороші. Також встановлено конфлікність відносин із старшою дочкою.
Тому, з наведених доказів неможливо зробити однознанчий висновок, що причиною аморальної поведінки підлітка є неналежне виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, оскільки все необхідне для життя житини нею забезпечено. Разом з тим, участь у моральному вихованні та розвитку дитини приймає не тільки сім`я, зкорема мати дитина, але і школа: педагоги, соціальні працівнки та дитячі психологи.
ОСОБА_1 пояснила, що не може впоратися з дитиною, тому зверталась у різні інстанції, щоб їй допомогли у вихованні дитини. Проте, у матерілах справи відсутні підтвердження, що з дитиною проводилась хоча би мінімальна робота, спрямована для корекції її поведеніки та психологічного стану, вивчалися причини такої поведінки дитини. У матеріалах справи також відсутні документи, з яких ОСОБА_1 надано негативну характеристику.
Згідно характеристики за місцем проживання, сім`я ОСОБА_1 з січня 2025 року перебуває на обліку як сім`я, що опинилася у складних життєвих обставинах. Однак, остання обставина не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, а є підставою для взяття сім`ї під супровід держави.
Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
З огляду на встановлені судом обставини, суд звертає увагу на те, що в даному випадку можливо застосувати положення ст. 22 КУпАП.
Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, встановити чи завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, встановлені обставини справи: ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, щиро розкаюється у вчиненому, самостійно звернулась за допомогою з приводу поведінки дочки, суд приходить до висновку, що в даному випадку є доцільним обмежитись усним зауваженням.
Керуючись ст.ст. 22, 184, 283, 284 КУпАП,
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого діяння.
ОСОБА_1 оголосити усне зауваження, провадження у справі закрити.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя: