ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 645/2498/24 Головуючий 1 інстанції: Сілантьєва Е.С.
Провадження №: 33/818/805/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який взяв захист своїх інтересів на себе, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 07 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу та зобов`язано сплатити на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 29.04.2024 року о 11 год. 02 хв. в м. Харкові по вул. Салтівське Шосе, 100 керував автомобілем марки «ВАЗ 217030», державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток на адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно зворотних повідомлень, які повернулись до суду, ОСОБА_1 не отримав судові повістки, що свідчить про свідоме небажання притягуваного бути присутнім на розгляді матеріалів.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним в порушенні вимог за ч.5 ст.126 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції правопорушник подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 07 2024 та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, винесена не дотримуючись вимог повноти та всебічності судового розгляду.

Основним аргументом апелянта був той факт, що суд першої інстанції порушив право на захист та розглянув справу за відсутністю сторони захисту.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб, тому всі подальші дії є незаконними.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що суд першої інстанції повно не з`ясував обставини справи, тому вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Додатково було заявлено клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підтримував вимоги апеляційної скарги у повному обсязі та підтримував клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Зазначив, що в нього дійсно відсутнє посвідчення водія, а йти навчатися немає часу, бо є військовослужбовцем та виконує бойові завдання.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції

З метою необмеження доступу до правосуддя суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та вважати пропущений строк пропущеним з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 899064 ОСОБА_1 29.04.2024 року о 11 год. 02 хв. в м. Харкові по вул. Салтівське Шосе, 100 керував автомобілем марки «ВАЗ 217030», державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Повторність вчинення адміністративного правопорушення встановлена постановою серії ЕАТ № 7564059 від 20.08.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн

Суд апеляційної інстанції додатково досліджено відеозапис, що долучений до матеріалів справи, з якого вбачається факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «ВАЗ 217030», державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом. Крім того, водій ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що в нього відсутнє посвідчення водія.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів правопорушника ОСОБА_1 щодо неповідомлення його про час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, адже в матеріалах справи на а.с.11 наявна довідка про доставку смс про виклик у судове засідання правопорушника ОСОБА_1 від 13 06 2024 року. Даний факт свідчить про належне повідомлення про дату час та місце розгляду справи правопорушника ОСОБА_1 , тому суд апеляційної інстанції вважає доводи сторони захисту такими, що не заслуговують на увагу.

Крім того, Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів правопорушника ОСОБА_1 щодо безпідставної зупинки працівниками поліції, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є, зокрема, надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 вказаного закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 30 вказаного закону поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. Поліція для виконання покладених на неї завдань може застосовувати інші заходи, визначені окремими законами.

Зупинення транспортного засобу як превентивний поліцейський захід передбачено п. 4 ч. 1 ст. 31 вказаного закону.

Виходячи з вищезазначеного зупинку транспортного засобу водія слід вважати законною.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення правопорушника в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП і, враховуючи характер вчинених правопорушень, ступінь їх суспільної небезпеки - дані правопорушення являються грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд першої інстанції правильно призначив адміністративне стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений із поважних причин.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 07 2024 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило