Єдиний унікальний номер 728/737/25
Номер провадження 3/728/309/25
П О С Т А Н О В А

22 квітня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі

головуючого судді Сороколіта Є.М.

за участі:

секретаря судового засідання Кирути Л.І.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого

за частиною першою статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про таке.

І. Зазначення питання, що вирішується.

До Бахмацького районного суду (далі також Суд) 27.03.2025 надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 21.02.2025 серії ВАД № 265471 зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 (далі також Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності), у відповідності до відомостей, викладених у вищевказаному протоколі не сплачує аліменти на утримання дитини гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Сума заборгованості станом на серпень 2024 року становить 193 789,65 грн.

Вищевказані дії Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфіковано за частиною першою 183-1 КУпАП.

Водночас постановою Суду від 11.03.2025 № 728/437/25 згаданий вище протокол про адміністративне правопорушення було повернуто на доопрацювання, оскільки у протоколі не було вказано місце вчинення правопорушення, не конкретизований часовий період виникнення заборгованості в сумі 193 789,65 грн. До протоколу у підтвердження викладених у ньому обставин не додано ні копії виконавчого документа, на підставі якого з Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягуються аліменти, ні постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, у якому у нього виникла заборгованість, а з доданої до протоколу копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 02.09.2024 не зрозуміло на користь кого і на підставі якого виконавчого документу із ОСОБА_1 проводилось стягнення аліментів.

На виконання постанови Суду від 11.03.2025 № 728/437/25 відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області супровідним листом від 26.03.2025 № 4722/124/45.1-2025 поінформувало, що гр. ОСОБА_1 у період з квітня 2022 року по серпень 2024 року не сплачував аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сума заборгованості станом на серпень 2024 року становить 193 789,65 грн. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження додається.

У судове засідання, призначене Судом на 22.04.2025 о 14 год 30 хв, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася.

За змістом положень статті 268 КУпАП неявка належним чином повідомленої особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за її відсутності.

Водночас, у ході розгляду справи було встановлено, що адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_1 не відповідають вимогам, встановленим законодавством, оскільки, у протоколі не вказано місце вчинення правопорушення, не конкретизований часовий період виникнення заборгованості в сумі 193 789,65 грн і момент виявлення адміністративного правопорушення уповноваженим органом.

Так, обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку статті 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому Суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183-1 КУпАП, має триваючий характер і для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за таке адміністративне правопорушення, важливу роль відіграє день виявлення правопорушення.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення є документом, який фіксує факт, час та місце вчинення правопорушення. Однак, не можна ототожнювати дату складання протоколу та дату виявлення правопорушення, оскільки виявлення і фіксування правопорушення є різними юридичними фактами.

Аналогічний висновок щодо суті поняття день виявлення правопорушення зроблено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі від 14.08.2018 № 166/46/17.

Суд звертає увагу, що за змістом положень статті 6 Європейської конвенції з прав людини (далі також Конвенція), ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У згаданому контексті слід відмітити, що поняття кримінальне обвинувачення має автономне значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць (Блохін проти Росії (Blokhin v. Russia) [ВП], § 179; Адольф проти Австрії (Adolf v. Austria), § 30). Таке тлумачення є дійсним як для визначення кримінального характеру обвинувачення, так і для моменту, з якого існує таке обвинувачення.

Зокрема, у § 49 справи Озтюрк проти Німеччини Європейський суд з прав людини зазначив, що Конвенція не суперечить здійсненню декриміналізації діянь поміж Держав-учасниць. Проте, якби держави мали повноваження виводити такі правопорушення за рамки Конвенції, то це могло б спричинити наслідки, несумісні з її предметом і метою.

Вихідну точку у встановленні того, чи має застосовуватись кримінально-правовий аспект статті 6 Конвенції, слід визначати за критеріями, перерахованими в рішенні у справі Енгель та інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands, §§ 82-83): внутрішньо-правова кваліфікація; характер правопорушення; суворість покарання, яке може бути застосоване до даної особи.

Застосовуючи згадані критерії до адміністративних правопорушень щодо порушення правил дорожнього руху, які караються штрафами, обмеженнями водійських прав, такими як зняття балів або призупинення чи скасування водійських прав (Луц проти Німеччини (Lutz v. Germany), § 182; Шмауцер проти Австрії (Schmautzer v. Austria); Малідж проти Франції (Malige v. France); Марчан проти Хорватії (Marиan v. Croatia); Ігор Паскарі проти Республіки Молдова (Igor Pascari v. the Republic of Moldova), §§ 20-23) можна дійти обґрунтованого висновку, що стосовно таких правопорушень діє кримінально-процесуальний аспект статті 6 Конвенції.

Підпункт а) частини третьої статті 6 Конвенції вказує на необхідність особливо ретельно повідомляти обвинувачення зацікавленій особі. Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення, особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (Пелісьє та Сассі проти Франції (Pelissier and Sassi v. France) [ВП], § 51; Камасінський проти Австрії (Kamasinski v. Austria), § 79).

Конвенційні норми визнають за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про причину обвинувачення, тобто про матеріальні факти, висунені проти нього, і на яких ґрунтується обвинувачення, але й про характер обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (Матточча проти Італії (Mattoccia v. Italy), § 59; Пенев проти Болгарії (Penev v. Bulgaria), §§ 33 і 42).

Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, Суд зазначає, що виходячи із загальних засад судочинства, визначених положеннями статті 129 Конституції України, він не має права перебирати на себе функцію обвинувача та у будь-який спосіб конкретизувати зміст висунутого обвинувачення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення від 21.02.2025 серії ВАД № 265471.

Підсумовуючи вищенаведене, Суд вважає, що за вказаних обставин, проведення повного і об`єктивного розгляду справи є неможливим, а протокол про адміністративне правопорушення повинен бути повернутий органу, який його склав, для належного оформлення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративні матеріали разом з протоколом про адміністративне правопорушення від 21.02.2025 серії ВАД №265471, складеним стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути до відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління ГУНП в Чернігівській області на доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Є.М. Сороколіт