Справа № 685/256/25
Провадження № 3/685/124/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року селище Теофіполь

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Турчин-Кукаріна І. В., за участі секретаря судового засідання Медун В.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 236362 від 12.02.2025, 04 лютого 2025 року близько 10:00 год громадянка ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство відносно ОСОБА_2 , а саме: надсилала приватні текстові та голосові повідомлення чоловіку останньої ОСОБА_3 в соціальній мережі «Телеграм», які містили нецензурну лексику, ображаючи ОСОБА_2 нецензурними та образливими словами, чим принижувала її честь і гідність та вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

До зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення долучено такі документи: копію протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.02.2025, копію письмових пояснень ОСОБА_2 від 04.02.2025, копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 12.02.2025.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 09.04.2025 о 09:00 год не з`явився, хоча належним чином під особистий підпис у протоколі про адміністративне правопорушення була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, про причину неявки в судове засідання не повідомила, відомостей про наявність поважних причин неприбуття в судове засідання, клопотання про відкладення розгляду справи у порядку ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не подала.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Для реалізації права ОСОБА_1 на захист судове засідання у справі було відкладено на 22.04.2025, 29.04.2025 проте ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про причини неявки в судове засідання не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

Інформація про призначення справи до розгляду судом також оприлюднювалась на сайті «Судова влада України» та на сайті Теофіпольського районного суду Хмельницької області.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки їй достовірно відомо про наявність справи у провадженні суду, а особа, крім того, що належним чином повідомлялась про призначені у справі судові засідання, утім не з`являлась на виклики суду, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, повинна і сама з розумною періодичністю цікавитися станом справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за умови доведеності її вини поза розумним сумнівом.

Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини».

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме: громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» № 2899-ІV від 22.09.2005).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок, прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Матеріали справи не містять підтверджених документально або у інший спосіб відомостей про факти, якими підтверджується вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства із використанням соціальних мереж або месенджерів.

У наявній у справі копії письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 вказано, що у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 236362 від 12.02.2025 дату та час її чоловіку ОСОБА_3 на мобільний телефон надійшло голосове повідомлення від ОСОБА_1 зі словами образливого та нецензурного характеру в адресу ОСОБА_2 та її чоловіка, який на даний час проходить службу в ЗС України, а також в подальшому ОСОБА_1 надіслала текстове повідомлення, яке містило погрози.

Як вбачається із копії письмових пояснень ОСОБА_1 від 12.02.2025, ОСОБА_2 , пішовши по справах, залишила дітей на свою куму ОСОБА_1 , стосунки між ними були напружені, в подальшому виник конфлікт, у ході якого вони писали одна одній повідомлення із образливим змістом, а також ОСОБА_1 надіслала подібні повідомлення ОСОБА_3 .

Суд зауважує, що у матеріалах справи пояснення потерпілої та пояснення ОСОБА_1 підтверджують, що конфлікт між ними відбувся не в громадському місці, а в особистих повідомленнях у месенджері «Телеграм», крім цього, докази такого листування відсутні, а також відсутні інші докази, на підставі яких можливо було би встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства поза розумним сумнівом.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише попереднім правовим висновком і підлягає оцінці судом у сукупності з іншими належними та допустимими доказами. За вказаних обставин самого по собі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень осіб, які беруть участь у справі, недостатньо для підтвердження вини особи у вчиненні правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів, які б достовірно і безпосередньо вказували на порушення ОСОБА_1 ст. 173 КУпАП, зокрема, що вона вчинила дрібне хуліганство, нецензурно лаялась у громадських місцях, образливо чіплялась до громадян чи вчиняла інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Ознайомившись із поясненнями особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, та потерпілої, дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, унаслідок чого на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 173, 221, 245-252, 276-279, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Турчин-Кукаріна І.В.