Справа № 711/2396/25
Номер провадження 3/711/893/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області (протокол серії ВАД № 438213 від 18.03.2025), про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській областіпро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 27 лютого 2025 року, близько 18:00 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: виражався образливими словами у бік матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим викликав приниження честі останньої.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Адміністративна справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси 24.03.2025. Постановою суду від 26.03.2025 справу повернуто для належного дооформлення до ЧРУП ГУНП в Черкаській області, за результатами якого матеріали 07.04.2025 повторно надійшли до суду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечував факт вчинення домашнього насильства щодо своєї матері. Зазначив, що він спільно проживає з матір`ю в однокімнатній квартирі, того дня до них приїхала його рідна сестра ОСОБА_3 , з якою він має довготривалий конфлікт через грошові питання, і між ними знову виникла сварка з приводу коштів, які ОСОБА_3 , на думку ОСОБА_1 , йому винна. Матір у той час перебувала поряд, у суперечці підтримувала сестру, тому потрапила під гарячу руку і він на неї накричав. Пояснив, що ОСОБА_2 він не ображав, фізичну силу не застосовував, однак визнав факт сварки з матір`ю. Зазначив, що не працює, має пенсію по інвалідності.

Крім того, в судове засідання з`явилася потерпіла ОСОБА_2 , яка пояснила, що вони із сином, ОСОБА_1 , проживають спільно в однокімнатній квартирі. 27.02.2025 між ними виник словесний конфлікт на побутовому підґрунті. Син був дуже сердитий на сестру, ОСОБА_3 , згадав про свої борги, попередньо був дуже роздратований, збуджений, матір діяла йому на нерви, а тому накричав на неї, висловлювався нецензурно, ображав, відправляв жити до сестри і словесно виганяв з квартири, хоча житло належить їй. Через сварку вона погано почувала себе морально, була ображеною, тому зателефонувала дочці і поскаржилась на ОСОБА_1 . За наслідками розмови дочка за власною ініціативою викликала поліцію, ОСОБА_2 про це не просила, адже небезпеки для себе не відчувала, фізичної або психологічної шкоди їй завдано не було. Раніше поліцію ОСОБА_2 ніколи не викликала, тому що не було для цього підстав. Дочці дзвонила, щоб поскаржитись на поведінку сина, але не мала на меті його покарати як кривдника, який вчиняє домашнє насильство. На уточнююче запитання суду відповіла, що вважає цей випадок саме сімейною сваркою, а не домашнім насильством, психологічне насильство до неї не застосовувалось, і взагалі такого роду сварка між ними сталася вперше. Також однією із причин такої поведінки сина вважає його психіатричну хворобу, через яку він часто збуджений, агресивний, робить незрозумілі вчинки, втратив роботу, найняв іншу квартиру, хоча не мав грошей, взяв кілька кредитів, але на що витратив гроші незрозуміло, однак лікуватись відмовляється, що призводить до загострення проблеми. У підсумку просила не карати сина, його поведінку домашнім насильством не вважає, оскільки це одиничний випадок сварки між ними. Через сварку вона мала негативні емоції, однак не сприймає сина як кривдника, а себе як жертву, наполягала, що це був сімейний конфлікт. Також зазначила, що у разі притягнення сина до відповідальності, штраф чи будь-які інші грошові стягнення доводиться платити їй із власної пенсії, яка більша за синову (5000 грн), і саме за свій рахунок вона утримує квартиру та сина.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП полягає саме в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру і передбачає наслідки такого насильства у вигляді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, для констатації наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення необхідно встановити чи вчинено ним будь-які діяння (дію або бездіяльність) фізичного, психологічного чи економічного характеру, що завдало шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 438213 від 18.03.2025 додано: письмову заяву ОСОБА_2 від 27.02.2025 про агресивну поведінку сина ОСОБА_1 ; письмове пояснення сестри ОСОБА_1 - ОСОБА_3 від 18.03.2025 щодо погроз та висловлювань нецензурною лайкою від ОСОБА_1 в бік своєї матері ОСОБА_2 , зі слів якої їй стало відомо про інцидент; копію письмового пояснення ОСОБА_1 від 18.03.2025 про сварку із сестрою ОСОБА_3 та їхні тривалі конфліктні відносини через неправомірні дії сестри з його майном та грошовий борг перед ним.

Крім того, за результатами дооформлення справи старшим інспектором сектору протидії домашнього насильства відділу превенції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області капітаном поліції В. Перфіловим до матеріалів адміністративної справи долучено копію постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.04.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП і накладення на нього стягнення у виді штрафу, а також рапорт від 04.04.2025, відповідно до якого ОСОБА_2 28.02.2025 звернулася до відділу поліції з письмовою заявою, тому за місцем вчинення правопорушення працівники поліції не виїжджали.

Проаналізувавши у сукупності письмові докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП, які б підпадали під ознаки дій психологічного характеру щодо ОСОБА_2 за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що між ОСОБА_1 та його матір`ю ОСОБА_2 виникла обопільна сімейна сварка, під час якої не було встановлено наявної переваги кривдника над жертвою, при цьому інші очевидці вказаної події відсутні.

Аналіз наданих безпосередньо в судовому пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 ознак вчинення саме домашнього насильства в розумінні ч. 1 ст. 173-2 ч.1 КУпАП, оскільки, як вбачається також і з протоколу про адміністративне правопорушення, 27.02.2025 ОСОБА_1 під час конфлікту висловлювався образливими словами переважно в бік сестри ОСОБА_3 , а не щодо матері ОСОБА_2 .

Крім того, при з`ясуванні обставин вчинення правопорушення та встановленні наявності або відсутності в діях особи ознак фізичного чи психічного домашнього насильства, важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Сварку можна визначити як суперечку, емоційно неконтрольоване негативне спілкування, предметом якого найчастіше є неузгодження щодо дрібних побутових питань, яке полягає у доведенні кожною стороною власної правоти, із вживанням сторонами взаємних образ та звинувачень.

Конфліктом є особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони.

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже наявна одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Із пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено, що сварка між ними виникла раптово і не має систематичного характеру. До матеріалів не долучено будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 дійсно вчиняв будь-які дії психологічного характеру, пов`язані з домашнім насильством щодо ОСОБА_2 , оскільки відповідно до пояснень ОСОБА_1 конфлікт стався безпосередньо між ним та сестрою ОСОБА_3 , відносно матері ОСОБА_2 він домашнього насильства не вчиняв, а лише погарячкував і накричав не неї, що підтвердила і сама потерпіла.

Отже, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації із використанням образливих слів не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відсутність визначених ст. 251 КУпАП достатніх і належних доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення, на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Аналіз статей 9, 33, 245, 252 КУпАП вказує на те, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, відсутність належних і достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 173-2 ч.1, 247, 254, 256, 279, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП на підставі

п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко