Номер провадження: 33/813/1007/25
Номер справи місцевого суду: 504/917/25
Головуючий у першій інстанції Якимів А. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Чеботар А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сорочана Єлисея Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ч.1 ст. 164 КУпАП на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

З протоколу про адміністративне правопорушення № 002714 від 23.02.2025 року вбачається, що 23.02.2025 о 10:10 год. ОСОБА_1 за адресою: Одеська область, Одеський район, А/Д М14, 21км +434м на транспортному засобі Mercedes Benz р.н. НОМЕР_1 надавав послуги з перевезення пасажирів в кількості 6 осіб, без одержання ліцензії передбаченої п. 24 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП..

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення вигляді штрафу у розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605,6 (шістсот п`ять) гривень (шістдесят) копійок.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Сорочан Є.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 березня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що уповноваженими особами Укртрансбезпеки не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 , та помилково складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вважали, що за матеріалами справ належним чином не доведено систематичності здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без одержання ліцензії.

Також вважали, що за матеріалами справи відсутні належні та допустимі докази наявності вини в інкримінованому правопорушенні ОСОБА_1 ..

Висновки суду першої інстанції про систематичність вважали такими, що є помилковими, так як перевезення протягом одного дня шести осіб не свідчить про систематичність здійснення господарської діяльності.

Посилання суду на відеозапис, як належний доказ наявний в матеріалах справи, на думку сторони захисту не доводить вини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні.

Також вважали, що посилання суду першої інстанції на поясненняоднієї з пасажирок транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 також не підтверджує ведення ним господарської діяльності з надання послуг пасажирських перевезень.

Зазначали, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а відтак і не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Вважали, що працівниками Укрстанспбезпеки допущено порушень при складанні протоколу, а саме посилання на не існуючу норму п.24 ст. ЗУ «Про автомобільний транспорт» позбавляє суд притягнути до відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Позиція апеляційного суду

Перевіривши доводи апеляційної скарги, адвокат Сорочан Є.В., просив справу слухати без участі ОСОБА_1 та його , дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

испозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність в тому числі за провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Тобто, ч. 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною нормою, яка відсилає до інших актів законодавства, тому, для настання відповідальності за цією статтею, у протоколі про адміністративне правопорушення слід чітко встановити, які ж саме норми законодавства, що регулюють провадження господарської діяльності, було порушено, та розкрити суть правопорушення відповідно до нормативного акта, яким передбачено одержання документа дозвільного характеру на здійснення певного виду господарської діяльності.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів.

Водночас, ч. 3 ст. 9 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

При цьому наведеним законом передбачено надання послуг з перевезення пасажирів різних видів: для регулярних, спеціальних, не регулярних пасажирських перевезень, також перевезень на замовлення, таксі, тощо, в залежності від чого у ст. 39 цього закону визначений перелік документів, які мають бути наявні у водія.

Отже, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення ст. 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" та ч. 3 ст. 9 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень та заперечень;

- оголошенням, відповідно якого «Віп таксі надає послуги з перевезення пасажирів», у вказаному оголошенні наявні фотознімки автомобіля Mercedes Benz р.н. НОМЕР_1 ;

- відео записом з місця пригоди, які досліджені судом та на яких зафіксований момент зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та діалог між ОСОБА_1 та інспекторами Укратрансбезпеки, в ході якого водій повідомив, що не здійснює пасажирські перевезення, автомобіль взяв у знайомого. Також відеозаписом зафіксовано, що в салоні авто знаходилось більше трьох пасажирів. Після цього інспектор звернувся до пасажирів з запитанням чи сплачують вони за проїзд, на що одна з пасажирів відповіла, що сплачують за бензин, згодом повідомила, що цей раз не сплачує, але якщо треба то треба. На іншому відеозаписі зафіксований процес ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив вірний висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення № 002714 від 23.02.2025 року вбачається, що 23.02.2025 о 10:10 год. ОСОБА_1 за адресою: Одеська область, Одеський район, А/Д М14, 21км +434м на транспортному засобі Mercedes Benz р.н. НОМЕР_1 надавав послуги з перевезення пасажирів в кількості 6 осіб, без одержання ліцензії передбаченої п. 24 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Копією водійського посвідчення ОСОБА_1 , із відкритими категоріями А1,А,В1,В,С1,С,D1, D, ВЕ, С1Е, СЕ, D1Е, DЕ (а.с.2-3).

Копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mercedes Benz р.н. НОМЕР_1 (а.с.2-3).

Фото фіксацією транспортного засобу Mercedes Benz р.н. НОМЕР_1 на місці зупинки (а.с.4).

Фото фіксацією пасажирів транспортного засобу Mercedes Benz р.н. НОМЕР_1 на місці зупинки (а.с.5)

Скріншотом з екрану мобільного телефону з оголошенням, відповідно якого «Віп таксі надає послуги з перевезення пасажирів», у вказаному оголошенні наявні фотознімки автомобіля Mercedes Benz р.н. НОМЕР_1 .

Відео записом з місця пригоди, які досліджені судом та на яких зафіксований момент зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та діалог між ОСОБА_1 та інспекторами Укратрансбезпеки, в ході якого водій повідомив, що не здійснює пасажирські перевезення, автомобіль взяв у знайомого. Також відеозаписом зафіксовано, що в салоні авто знаходилось більше трьох пасажирів. Після цього інспектор звернувся до пасажирів з запитанням чи сплачують вони за проїзд, на що одна з пасажирів відповіла, що сплачують за бензин, згодом повідомила, що цей раз не сплачує, але якщо треба то треба. На іншому відеозаписі зафіксований процес ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 , 23.02.2025 здійснював перевезення пасажирів, які здійснювали оплату за надану послугу перевезення, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що уповноваженими особами Укртрансбезпеки не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 , та помилково складено протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає не слушними, адже доказів оскарження дій уповноважених осіб Укртрансбезпеки не долучено до матеріалів справи, крім цього вину ОСОБА_1 доведено належним чином за сукупністю вищедосліджених доказів у справі.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що за матеріалами справ належним чином не доведено систематичності здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без одержання ліцензії та те, що за матеріалами справи відсутні належні та допустимі докази наявності вини в інкримінованому правопорушенні ОСОБА_1 , апеляційний суд враховуючи, що відповідно до водійського посвідчення ОСОБА_1 , із відкритими категоріями А1,А,В1,В,С1,С,D1, D, ВЕ, С1Е, СЕ, D1Е, DЕ вбачається, що останній є професійним водієм з багаторічним стажем, крім цього скріншотом з екрану мобільного телефону з оголошенням, відповідно якого «Віп таксі надає послуги з перевезення пасажирів», у вказаному оголошенні наявні фотознімки автомобіля Mercedes Benz р.н. НОМЕР_1 , а також поясненнями зафіксованими на відеозаписі вбачається, що вина ОСОБА_1 доведена за сукупністю наявних доказів у справі, вважає такі доводи не слушними та такими, що не спростовано належним чином.

Щодо доводів апеляційної скарги, що висновки суду першої інстанції про систематичність вважали помилковими, апеляційний суд вважає необґрунтованими, натомість вину ОСОБА_1 за сукупністю вищедосліджених доказів доведеною належним чином.

Твердження сторони захисту, що посилання суду на відеозапис, як належний доказ наявний в матеріалах справи, апеляційний суд вважає не слушним, адже доказів в спростування вини стороною захисту до матеріалів справи не долучено, крім цього за сукупністю вищедосліджених доказів, які також узгоджуються з відеозаписом належним чином підтверджують вину ОСОБА_1 ..

Щодо доводів апеляційної скарги, що посилання суду першої інстанції на пояснення однієї з пасажирок транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 також не підтверджує ведення ним господарської діяльності з надання послуг пасажирських перевезень, апеляційний суд вважає необґрунтованими, та такими, що за своїм харатером є припущеннями, так як під час апеляційного перегляду на підставі вищедосліджених доказів в сукупності підтверджує здійснення останнім господарської діяльності без отримання ліцензії.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а відтак і не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, спростовуються вище дослідженими доказами у справі, факт не визнання останнім, що він не є суб`єктом господарювання жодними доказами не підтверджено, але ж апеляційним переглядом справи встановлено, що матеріали справи містять достатньо допустимих доказів здійснення ОСОБА_1 пасажирських перевезень з метою отримання прибутку.

Посилання сторони захисту, що працівниками Укрстанспбезпеки допущено порушень при складанні протоколу, а саме зазначення не існуючої норми п.24 ст. ЗУ «Про автомобільний транспорт» позбавляє суд притягнути до відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, є помилковими, так як з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівники Укртрансбезпеки посилаються на п.24 ст.7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», крім цього дії працівників Укрстанспбезпеки не оскаржувались у встановленому законом порядку.

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Інших доводів апеляційна скарга не містить, як і не містить жодних клопотань, щодо перевірки вищевказаних доводів скаржника.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сорочана Єлисея Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 25 квітня 2025 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький