Справа № 569/7060/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Костюк О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП ______________,

за ч. 3 ст. 154 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

24 березня 2025 року, близько 18 год. 00 хв., в м. Рівне, по вул. Вербова, 42, ОСОБА_1 здійснювала вигул собаки, не здійснила візуального нагляду, внаслідок чого її собака вкусила собаку ОСОБА_2 породи йоркширський тер`єр, що спричинило кровотечу задньої лівої кінцівки.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила що першою напала собака ОСОБА_2 .

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 3 ст. 154 передбачена відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях) що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Згідно ст. 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», домашні тварини - собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі.

Згідно ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Відповідно до абз. 7 ч. 7 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

При вирішенні справи суд також враховує, що відповідно до ст. 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на яких поширюється правовий режим речі, тобто собака є майном, об`єктом права власності.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 660932 від 28 березня 2025 року, заявою ОСОБА_2 , листом призначень.

При вирішенні питання про відповідальність особи, суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про її особу, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначностi вчиненого адмiнiстративного правопорушення суд може звiльнити порушника вiд адмiнiстративної вiдповiдальностi та обмежитися усним зауваженням.

Викладені обставини у своїй сукупності суд визнає такими, що свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, а тому вважається можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись оголошенням усного зауваження.

Керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду Костюк О.В.