Справа №534/286/25
Провадження №3/534/73/25
П О С Т А Н О В А

23 квітня 2025 рокум. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Комарова Д.Ю., за участю секретаря судового засідання Віднійчук І.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №393216 від 31.01.2025. Згідно зазначеного протоколу ОСОБА_2 , знаходячись 26.01.2025 о 17 год 00 хв за адресою мешкання, неналежно виконував батьківські обов`язки відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 в частині контролю дозвілля доньки, місця знаходження та кола спілкування, внаслідок чого донька самовільно залишила місце свого проживання. За ч.1 ст. 184 КУпАП ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності 04.12.2024. Отже ОСОБА_2 повторно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, передбаченихст.150 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», чим вчинив правопорушення, передбаченеч. 2 ст.184 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №316055 від 02.04.2025, який надійшов до суду 10.04.2025 ОСОБА_2 , знаходячись 02.04.2025 о 15 год 15 хв за адресою мешкання, неналежно виконував батьківські обов`язки відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , що проявилося в тому, що ОСОБА_2 не контролював дозвілля доньки та її місце перебування, не піклувався про її здоров`я. За ч.1 ст. 184 КУпАП ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності 04.12.2024. Отже ОСОБА_2 повторно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.184 КУпАП.

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 23.04.2025 вищевикладені протоколи об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру справи №534/286/25 (провадження №3/534/73/25).

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явився,будучи належним чином повідомленим, про причини неявки суду не повідомив.

Потерпіла у судове засідання також не з`явилася, повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діяннях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей,вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.184 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою ст.184 КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Положеннями ст.184 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, ст.150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до положень ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

В силу ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дітям безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Диспозиція ч.2 ст.184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 184 КУпАП, повністю доведена та підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , що містяться в матеріалах справи;

-копією постанови від 04.12.2024 у справі №534/2708/24 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_5 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 184 КУпАП, оскільки в порушення ст.150 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» він повторно протягом року ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи з положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП суд враховує характер та обставини вчиненого, суспільну небезпеку правопорушення, її майновий стан та ступінь вини.

Враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують покарання, особу порушника, суд вважає, що на останнього слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, оскільки застосування більш м`якого стягнення не досягне мети, визначеної ст.23 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 605 грн 60 коп.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що громадянин ОСОБА_2 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 24, 40-1, 276-279, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 184 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Д.Ю. Комарова