Справа № 289/266/25
Номер провадження 3/289/205/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2025 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , Військовослужбовець ВЧ НОМЕР_3 ,

за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення від 03.02.2025 року серії ЕПР1 №237227, ЕПР1 №237182, ЕПР1 №237216:

03 лютого 2025 року, о 08 год. 10 хв., ОСОБА_1 , в м. Радомишль, керував транспортним засобом LANOS, державний номерний знак НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

03 лютого 2025 року, о 08 год. 10 хв., ОСОБА_1 , в м. Радомишль по вул. Карпенка, керував транспортним засобом LANOS, державний номерний знак НОМЕР_4 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його руз та безпечно керувати ним та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни, у результаті чого на слизькій ділянці дороги втратив керування ТЗ та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді стовпчика позначеного 2.5.2, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих не має. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

03 лютого 2025 року, о 08 год. 10 хв., ОСОБА_1 , в м. Радомишль по вул. Карпенка, керував транспортним засобом LANOS, державний номерний знак НОМЕР_4 , вчинив ДТП та залишив місце скоєння ДТП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 а ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину свою не визнав та пояснив наступне. Він та його дружина є військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_3 . Вказаного дня, а саме 03.02.2025 року йому було надано день відпочинку, тому на службу він не їхав, а дружина поїхала вранці вказаного дня на службу. Десь о 07-20 год. дружина ОСОБА_2 зателефонувала і повідомили останнього, що її автомобіль скинуло на прирві в кювет так як була слизька дорога. В подальшому дружина поїхала на службу, а ОСОБА_1 прибув до місця де знаходився їх автомобіль і побачивши, що на автомобілі значних пошкоджень не було він зі знайомим поїхав до ВЧ переконатися самопочуттям дружини. Потім, приблизно о 09-00 год. до Військової частини під`їхали працівники поліції і забрали його до лікарні на освідування. Також зазначив, що вину взяв на себе через те, що хвилювався за дружину та не усвідомлював, які матиме це наслідки особисто для нього.

На уточнюючи запитання суду та адвоката, ОСОБА_1 відповів, що дружина спізнювалася на роботу, тому і попросила його прибути до місця ДТП; вона повідомила по телефону, що з`їхала в кювет, так як була слизька дорога; коли поліцейскі складали протокол то результатів огляду на стан сп`яніння не було; результати огляду прийшли через 2 тижні.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Закатюк О.А. просив закрити вказану справу за відсутності складу адміністративного правопорушення звертаючи увагу суду на наступне, а саме: працівниками поліції не встановлено годину скоєння вказаної події, те що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вказаний автомобіль здійснив наїзд на стовпчик, а також те, що ОСОБА_3 не відмовлявся від підпису схеми ДПТ, а навпаки працівники поліції не надали останньому вказану схем для ознайомлення. Разом з тим ОСОБА_1 не порушував п. 2.5 ПДР України, а навпаки пройшов огляд на стан сп`яніння шляхом забору крові, що підтверджується відеозаписами з бодікамер поліцейських, тому вважає що ОСОБА_1 не вчиняв даних адміністративних правопорушень.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 03.02.2025 року за кермом автомобіля перебувала вона, а не її чоловік ОСОБА_1 .. Вона їхала на роботу і у зв`язку з тим, що на дорозі була ожеледиця, невпоравшись з керуванням біля "Прірви", автомобіль знесло в кювет. Чоловік був вихідний та перебував в дома. Свідок зателефонувала чоловіку і пояснивши ситуацію, а також те що спізнюється на нараду, зустрівши десь о 7-20 год. заступника командира ВЧ ОСОБА_4 , поїхала з ним на роботу. Також додала, що ОСОБА_1 сказав, що сам розбереться з автомобілем.

На уточнюючи запитання суду та адвоката, ОСОБА_2 відповіла, що вона не здійснювала зіткнення зі стовпчиком, а просто з`їхала в кювет; в тей час на місці ДТП нікого не було; так як не було постраждалих, тому і не викликала поліцію; в автомобілі було пошкоджено бампер і дверка трошкі через те, що в кюветі були кущі.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінюючи та співставляючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, суд звертає увагу, що згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. А вказані матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вище зазначених правил дорожнього руху.

Відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З долученого до матеріалів справи доказу, а саме диска з відеозаписом вказаної події вбачається, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та вчинив ДТП.

Разом з тим, як вбачається з показів свідка ОСОБА_2 та долученого до матеріалів справи протоколу опитування адвокатом особи за її згодою, а саме ОСОБА_4 , що 03.02.2025 року за кермом вказаного автомобіля перебувала саме ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 .

Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП настає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, як вбачається з відеозаписів з бодікамер працівників поліції, які наявні в матеріалах вказаної справи, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння , шляхом забору крові у останнього в медичному закладі, а саме КНП "Радомишльська лікарня".

Враховуючи наведене суд вважає, що саме по собі складання протоколу, за відсутності інших достовірних доказів, які би підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та скоєння ДТП, а також відмови його від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку, не може бути визнано достатнім доказом для підтвердження винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, на переконання суду, залишився не доведеним факт вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, що містять ознаки правопорушення, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження по справі слід закрити.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що інші докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обставини справи та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК