Справа 635/2697/25
Провадження 3/635/1508/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року Суддя Харківського районного суду Харківської області Якішина О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.04.2025 року серії ААД №328149, 05.04.2025 о 17 год. 47 хв. за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Квартальна, буд.18, водій ОСОБА_1 керував ТЗ з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alkotest та у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130КУпАП.

До протоколу надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №328149 від 05.04.2025 року, складений відносно ОСОБА_1 ;

- копія водійського посвідчення ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 ;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного в зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння з якого вбачається, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 із застосуванням газоаналізатора Alkotester Drager не проводився, у зв`язку з його відмовою;

- направлення ОСОБА_1 до КНП ХОР ОКНЛ на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.04.2025 р., в якому зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, згідно якого огляд в медичному закладі не проводився, в зв`язку з відмовою останнього;

- рапорт поліцейського офіцеру громади СВГ ВП ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ст.лейтенанта поліції В.Каратенко, в якому зазначено, що 05.04.2025 р. під час патрулювання території Пісочинської ОТГ за адресою: Пісочин, вул. Квартальна, 18, було виявлено ОСОБА_1 , який спав в автомобілі тримаючи ногу на педалі акселератора автомобіля ВАЗ 21093 днз НОМЕР_3 , чим привернув увагу наряду. Чоловіка було приведено до тями. При поверхневому візуальному огляді, в салоні автомобіля було виявлено відкриті пляшки зі спиртними напоями, а саме пляшку горілки та металеві пивні банки, ОСОБА_1 пояснив, що приїхав за вказаною адресою ще вранці та просто стоїть. Було здійснено усне опитування очевидців, які знаходились поблизу, в ході якого громадяни повідомили, що вказана особа під`їхала на авто незадовго до події та мала ознаки чи то алкогольного сп`яніння, чи то поганого самопочуття. На камерах вуличного відеоспостереження було виявлено та зафіксовано факт керування ТЗ ОСОБА_1 , після чого в ході спілкування та з`ясування обставин події, у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водієві було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, проте ОСОБА_1 від проходження огляду категорично відмовився. Стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №328149 за ч.І ст.130 КУпАП. Посвідчення водія вилучено та видано тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ. Від отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився.

- відеозапис з нагрудного відеореєстратора, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою газоаналізатора Alkotester Drager, так і у закладі охорони здоров`я;

- відеозапис з камер вуличного спостереження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що приїхав на вул. Квартальну у смт. Пісочин поряд зі своєю роботою, де вжив спиртні напої. Внаслідок збігу тяжких обставин у житті мав намір переночувати на роботі та, сидячи в автомобілі, чекав охоронця, щоб той відкрив йому приміщення. Заперечував факт керування транспортним засобом після вживання спиртних напоїв та пояснив, що на місце зупинки приїхав тверезий, а після вживання алкогольних напоїв автомобілем не керував.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На відеозаписі з камер вуличного спостереження, доданому до матеріалів справи, видно як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 приїхав на місце стоянки о 17.47 год., після чого ОСОБА_1 вийшов з автомобіля і пішов до однієї крамниці, а потім до іншого закладу, після чого о 18-36 год. повернувся, сів у авто, де і залишався до приходу працівників поліції о 18-50 год. При цьому працівники поліції проходили поруч з автомобілем, коли побачили ОСОБА_1 , який спав у салоні автомобіля. Переглядом відеозапису не встановлено факту вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв у салоні автомобіля.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що не керував транспортним засобом.

Що стосується інформації, викладеної у рапорті поліцейського Кратенка В., суд зазначає, що очевидці, які були допитані працівниками поліції, не могли стверджувати, що ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, прізвища очевидців у рапорті не зазначені.

Отже, матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом після вжиття алкогольних напоїв, а перебування особи у салоні автомобіля з ознаками алкогольного сп`яніння не утворює порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та виключає відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Недоведеність об`єктивної сторони правопорушення, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Поміж тим, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З наведеного слідує, що орган, що розглядає справу, не наділений повноваженнями на збирання доказів, та розглядає справу в межах тих доказів, що зібрані та надані на розгляд суду разом із протоколом про адміністративне правопорушення.

В той же час, тягар доказування події адміністративного правопорушення покладено на посадову особу яка складає протокол про адміністративне правопорушення, що слідує з положень ст. 251 КУпАП, та суд не вправі самостійно віднаходити докази та здійснювати інші дії на встановлення винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист та спростування протоколу є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено «поза розумним сумнівом».

Суд звертає увагу на те, що сам по собі факт перебування особи у салоні автомобіля з ознаками алкогольного сп`яніння без доведення безпосередньо факту керування транспортним засобом не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, суд вважає недоведеним факт події та складу зазначеного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 247, 283, 130 ч.1 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст складено 29.04.2025 р.

Суддя О.М. Якішина