Справа № 331/1714/25
Провадження № 3/331/735/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Каретник Ю.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: невідомий, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №253529, складеного 22.02.2025, 22.02.2025 о 04:37, м. Запоріжжя, вулиця Гоголя, 32, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керувала ТЗ BMW X5, НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилася. Від керування ТЗ відсторонена шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР. Про повторність попереджено, чим порушила п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, а також на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи, встановлене у ч.1 ст.268 КУпАП, не є абсолютним, а ч.2 ст.268 КУпАП не передбачає обов`язкової присутності під час розгляду справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, тому дотримуючись необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, справа розглядається за відсутності ОСОБА_1 .

У судовому засіданні захисником особи, яка притягається до відповідальності адвокатом Шутаком Ю.В. подане письмове клопотання про закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, у клопотанні зазначено, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була незаконною, оскільки останньою не було порушено жодних правил дорожнього руху і на відеозаписі, долученому до матеріалів справи вбачається, що поліцейським не вказано причину такої зупинки. Після зупинки, поліцейським не було повідомлено про наявність підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, ознак, які б надавали підстави поліцейському вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння та має пройти відповідний огляд, а також не було проведено необхідний дій, передбачених Інструкцією №1452/735, які дають підстави вважати, що особа перебуває у відповідному стані сп`яніння. Також, водію не було роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння фактично несе аналогічні наслідки, що й об`єктивна сторона даного правопорушення. З відеозапису вбачається, що після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера ОСОБА_1 не відмовилася від проходження огляду у медичному закладі, при цьому, поліцейським не було зафіксовано порядку перевірки виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які безпосередньо зазначені у протоколі. Таким чином, за твердженням захисника, складаючи протокол, поліцейський вніс до нього дані, які не відповідають дійсності. Крім того, не погоджуючись зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 самостійно звернулася до КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР та здала аналізи. Згідно лікарського висновку від 22.02.2025 вміст алкоголю в її крові складає 0,19 проміле. Також захисник зауважив, що відео, яке міститься в матеріалах справи, не є цілим файлом, бо містить декілька відео, що, в свою чергу, також є порушенням чинного законодавства України та є неналежним та недопустимим доказом по справі.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами:

- чеком технічного приладу Drager Alkotest 6820 від 22.02.2025, з якого вбачається, що станом на 04 годину 55 хвилини 22 лютого 2025 року рівень алкоголю у ОСОБА_1 становить 1,61 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, огляд проводився за допомогою технічного приладу Drager Alkotest 6820, результат огляду на стан сп`яніння становить 1,61‰, від відпису ОСОБА_1 відмовилася, з результатом не згодна;

- направленням на огляд до КНП «ОКЗНПД та СХЗ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 22.02.2025, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу «Alkotest Drager 6820», результат позитивний 1,61 ‰, з результатом водій не згодна, пройти обстеження у медичному закладі водій відмовилась;

- рапортом інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 УПП в Запорізькій області ДПП від 22.02.2025, в якому зазначені обставини зупинки 22.02.2025 транспортного засобу BMW X5, НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 за порушення комендантської години, виявлені у неї ознаки алкогольного сп`яніння, проведення її огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, який показав позитивний результат 1,61‰ і з яким водій не погодилась, та відмова від проходження повного медичного огляду у медичному закладі у лікаря нарколога;

- довідкою старшого інспектора з од відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП не має, посвідчення водія отримувала;

- відеозаписом події 22.02.2025, на якому зафіксовані рух та зупинка транспортного засобу BMW X5, НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Працівниками патрульної поліції під час спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ із застосуванням спеціального технічного приладу «Alkotest Drager 6820» водій погодилась. Результат був позитивний 1,61 ‰, з результатом водій не була згодна. При цьому, на відеозаписі з нагрудної боді-камери поліцейського чітко зафіксовано, як ОСОБА_1 неодноразово повторювала, що приблизно за 3 години до її зупинки вживала пиво. Пройти повний огляд у медичному закладі у лікаря нарколога водій відмовилася (час на відео 04:59:12 год.) і погодилася на складання протоколу про адміністративне правопорушення (час на відео 05:00 год.). При цьому, їй були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння (час на відео 04:42:29 год. -04:43:05 год.). У зв`язку з цим поліцейським відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, викладені у зазначених доказах факти повністю узгоджуються з обставинами, вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №253529 від 22.02.2025.

Аналізуючи відповідно до ст.252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суддя приходить висновку, що вони є належними, допустимими та беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено у ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, зазначено: п.3 розділу I: ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; п.6 розділу І: огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використання спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку; п. 7 розділу І: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, з наступними змінами: п.3 - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); п.6 - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам; п.8 - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

У той же час, суддя не бере до уваги твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі і що їй не було роз`яснено наслідків такої відмови, оскільки на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, чітко зафіксовано факт роз`яснення ОСОБА_1 наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі (04:42:29 год. - 04:43:05 год. відеозапису), сама відмова від проходження такого огляду (04:59:12 год. відеозапису) та згода на складання протоколу про адміністративне правопорушення (05:00 год. відеозапису). При цьому, з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 комусь телефонувала і консультувалася щодо її подальших дій у даній ситуації, а саме: проходити огляд чи ні (04:44:30 год. відеозапису).

Досліджуючи надану захисником копію висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 22.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння і вміст алкоголю в організмі становить 0,19 проміле, суддя звертає увагу на те, що даний висновок складено після особистого звернення ОСОБА_1 до лікарні, а не на пропозицію співробітника поліції, як того вимагають наведені вище норми чинного законодавства, і огляд був проведений 22.02.2025 о 07:10 год, тобто, більше, ніж через 2 години після її зупинки працівниками поліції під час керування автомобілем. Крім того, суддя звертає увагу на те, що навіть більше ніж через 2 години після її зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 все ще перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з цим суддя не враховує даний доказ як такий, що доводить невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суддя також звертає увагу на те, що на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово і чітко повторила, що вона вживала пиво 3 години тому.

Усі інші доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на переконання судді, також не спростовують зазначених вище висновків про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суддя враховує, що у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Таким чином, оцінивши наявні докази у їх сукупності та дослідивши обставини справи, враховуючи, що притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, враховуючи, що факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 22.02.2025 підтверджений належними доказами, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Підстави для закриття справи, передбачені ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, відсутні.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Тому з урахуванням всіх цих обставин у сукупності, суддя приходить до висновку, що на ОСОБА_1 має бути накладене стягнення у виді штрафу з позбавленням її права керування транспортними засобами строком на 1 рік. При цьому, на переконання судді, саме такий вид стягнення буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України та для запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Крім цього, суддею враховано, що відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із ч. 8 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

У зв`язку з цим суддя приходить до висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_1 судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 40-1, 130, 268, 283, 294, 307, 308 ч.2 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до відповідальності адвоката Шутака Ю.В. про закрити провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300; Рахунок: UA0008001; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір, Стягувач: Державна судова адміністрація України.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Юлія КАРЕТНИК