Справа № 342/434/25
Провадження № 3/342/136/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який не працює,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

В порядку автоматизованого розподілу до провадження судді Федів Л.М. поступили справи: № 342/434/25 (провадження № 3/342/136/2025), № 342/435/25 (провадження № 3/342/137/2025) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП. Постановою судді Федів Л.М. від 29 квітня 2025 року дані справи об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, застосувавши до свого батька ОСОБА_2 , 1971 року народження образи, внаслідок чого потерпілому завдана шкода психічному здоров`ю.

Адміністративні правопорушення ОСОБА_3 вчинив за таких обставин: 30.03.2025 біля 15:10 год., 13.04.2025 біля 21:55 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно свого батька ОСОБА_2 , 1971 року народження, насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурними словами, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_3 визнав та підтвердив обставини вчинення правопорушень, з протоколами про адміністративне правопорушення згідний. Запевнив, що такого більше не повторить.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Як слідує з протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, застосувавши до свого батька ОСОБА_2 , 1971 року народження образи, внаслідок чого потерпілому завдана шкода психічному здоров`ю.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року №2229-VIII (далі Закон) визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно із п. 14 ч. 1 статті 1 даного Закону передбачено, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення настає відповідальність за частиною 1 ст.173-1 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, окрім визнання правопорушником вини, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серія ВАД № 251412 від 16.0.2025, серія ВАД №252756 від 16.04.2025, рапортами старшого інспектора чергового ЧЧ Відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 30.03.2025 (№ 1779), від 13.04.2025 (№ 1874), Протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.03.2025, від 13.04.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.03.2025, від 13.04.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.04.2025, та наданими в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1 .

Надавши об`єктивну та належну оцінку обставинам, зазначеним в протоколах про адміністративні правопорушення, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 36 КУпАП визначено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 ,враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини, майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення визнання вини, вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, тому приходжу до переконання, що йому слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу. Такий вид адміністративного стягнення, у відповідності до ст.23 КУпАП, буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Щодо застосування заходів, передбачених ст. 39-1 КУпАП, то суд враховує, що це право суду, а не обов`язок, оскільки вказана норма, передбачає, що у разі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає застосувати відносно ОСОБА_1 лише адміністративне стягнення в межах, встановлених санкцією, передбаченою ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, без застосування ст. 39-1 КУпАП

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначеному п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 23, 27, 33-36, 40-1, ч.1 ст.173-2, ст. ст. 221, 283-287, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст.173-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 340 гривень;

- за ч. 1 ст.173-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двадцяти двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що в грошовому виразі становить 374 гривень.

На підставі ст.36 КУпАП остаточно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що в грошовому виразі становить 374 (триста сімдесят чотири) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід державного бюджету судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд.

Суддя: Федів Л. М.