Номер провадження: 33/813/140/25
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Коюди Микити Анатолійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду міста Одеси від 11 жовтня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду міста Одеси від 11.10.2024 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Згідно із постановою суду, 06.08.2024 року о 23.00 в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, 30/32 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Nissan Leaf, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що постанова суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначає, що його незаконно було зупинено працівниками правоохоронних органів на вулиці Фонтанська 30/32, тим самим його конституційне право на свободу пересування у даній ситуації було обмежено без достатніх правових підстав, а тому всі подальші дії співробітників поліції були незаконні. Апелянт вважає, що ст. 23, 35 ЗУ Про Національну поліцію дають підстави вважати, що законодавець не наділяє поліцейського ані правом, ані обов`язком, щодо зупинки транспортних засобів з метою здійснення роботи по проведенні профілактичних заходів щодо попередження правопорушень учасниками дорожнього руху.

Також, апелянт просить звернути увагу, що протокол відносно нього, було складено з істотним порушенням норм матеріального і процесуального права, а саме було порушено порядок проходження огляду який викладений у ст. 266 КУпАП, а саме поліцейським на місці зупинки транспортного засобу не було проведено огляд з використанням спеціальних технічних засобів, і взагалі апелянту не було запропоновано пройти такий огляд на місці зупинки. Ознаки наркотичного сп`яніння які зазначені в протоколі, підтверджуються виключно твердженнями працівників поліції, до того ж на вулиці було вже темно, а це підвищує ризик неправильності огляду на наявність таких ознак.

Крім того, апелянт наголошує, що не вживає наркотичні речовини, що підтверджується тестом, який він пройшов 09.08.2024 року.

Рух справи:

25.11.2024 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшли матеріали адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2025 року, для розгляду матеріалів адміністративної справи, визначено суддю Дришлюка А.І.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.12.2024 клопотання ОСОБА_1 задоволено, поновлено йому строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою.

Відповідно довідки № 05-24/340/2024 від 24.12.2024 року суддя Дришлюк А.І. перебував у відпустці з 24 по 25 грудня 2024 року.

Відповідно довідки № 05-26/53/2025 від 11.02.2025 року суддя Дришлюк А.І. перебував у відпустці з 11 по 13 лютого 2025 року.

Відповідно довідки № 05-26/91/2025 від 04.03.2025 року суддя Дришлюк А.І. перебував на лікарняному з 03.03.2025 року.

Відповідно довідки № 05-26/116/2025 від 20.03.2025 року суддя Дришлюк А.І. перебував у відпустці з 20 по 31 березня 2025 року.

У зв`язку з відрахування судді Дришлюка А.І. зі штату Одеського апеляційного суду та з урахуванням п. 3.9 засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.03.2025 року, здійснено перерозподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2025 року, для розгляду матеріалів адміністративної справи, визначено суддю Карташова О.Ю.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, думку захисника ОСОБА_1 - адвоката Коюди М.А. який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі свого підзахисного, просив постанову суду скасувати, а провадження закрити. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 108674 від 06.08.2024 року, з якого вбачається, що 06.08.2024 року о 23.00 в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, 30/32 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Nissan Leaf, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.08.2024 року, у якому зафіксовано ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці, та те, що його огляд не проводився, оскільки ОСОБА_1 відмовився;

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 108674 від 06.08.2024 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта, що його було незаконно зупинено працівниками правоохоронних органів, не заслуговують на увагу.

Апеляційний суд зауважує, що предметом розгляду у цій справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння водія. Законність підстави зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст. 130 КУпАП і дії поліції щодо законності таких підстав можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в адміністративному.

З огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, з відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що співробітниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено причини зупинки, а саме те, що останній перевищив швидкість.

Доказів оскарження дій співробітників поліції матеріали справи не містять та апелянтом таких не надано.

Доводи апелянта про те, що поліцейські не пропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, тим самим порушили порядок проходження огляду який викладений у ст. 266 КУпАП, є неспроможними та помилковими.

З «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, вбачається, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Діючою Інструкцією передбачений лише огляд поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу лише за допомогою приладів Драгер у разі виявлення ознак алкогольного сп`яніння. Спеціальних приладів для огляду поліцейськими водіїв на місці зупинки у разі виявлення ознак наркотичного сп`яніння не існує, і Інструкцією не передбачено.

Згідно із ст. 12 Закону України Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними встановлення стану наркотичного сп`яніння внаслідок незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин є компетенцією лише лікаря, на якого покладено обов`язки щодо проведення медичного огляду (обстеження).

Отже, виходячи із зазначених норм, огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється виключно у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, куди поліцейський забезпечує доставку особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння.

Як вбачається із відеозапису події, ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння саме в медичному закладі, на що останній відмовився.

Посилання ОСОБА_1 на довідку № 120 від 09.08.2024 року з ТОВ Смартлаб, як на доказ того, що він не вживає наркотичні речовини, апеляційний суд не приймає, оскільки проходження на стан наркотичного сп`яніння ним було здійснено в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, без присутності поліцейського, який би доставив його на огляд та висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння не видавався під підпис поліцейському.

Так, дійсно надана довідка лабораторії від 09.08.2024 року з результатами досліджень ОСОБА_1 є з негативним результатом щодо наявності в організмі останнього 10 наркотиків.

Проте, довідка про результати лабораторних досліджень не є висновком про відсутність у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення 06.08.2024 року.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що лабораторії Смартлаб надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, як це передбачено ч. 3 ст. 266 КУпАП, відтак проведення такого огляду у цьому закладі забороняється.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суддя першої інстанції надав належну та об`єктивну оцінку всім доказам у справі, а також всебічно, повно та об`єктивно врахував обставини події, дійшовши вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України.

Крім того, під час апеляційного розгляду не надано жодного доказу, який би спростовував винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні районним судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Позиція апелянта, що на вулиці було темно і неможливо було встановити вірно ознаки сп`яніння, апеляційний суд оцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду міста Одеси від 11 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов