справа № 489/1937/25
провадження №3/489/855/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Коваленко І.В., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Камінського В.І., розглянув справу про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 1 від 13.03.2025 на виконанні Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавчий лист № 2-2633/11, виданий 15.11.2011 Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.06.2011 і до досягнення дитиною повноліття.

За розрахунком заборгованості по сплаті аліментів від 11.03.2025 ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів з 21.04.2019 по 01.03.2025 у сумі 239733,00 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, за що передбачена відповідальність ст.183-1 КУпАП .

Із протоколом та правами передбаченими ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 ознайомлений під підпис. При підписанні протоколу надав письмові пояснення, що з2019 року виїхав на постійне місце проживання в Литву. В вересні 2023 році приїхав на похорони сина в м.Миколаїв та не зміг виїхати назад через заборону на виїзд внаслідок несплачених аліментів. Не має можливості працевлаштуватися та проживає за рахунок родичів. З 01.03.2025 отримує пенсію по втраті годувальника. Винним себе не визнає. Копію протоколу ОСОБА_1 отримав 13.03.2025, що підтвердив своїм підписом.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Камінський В.І. пояснив, що ОСОБА_1 свою вину не визнає. Разом з ОСОБА_1 був в державного виконавця на прийомі, якого просили не складати протокол про адміністративне правопорушення, так як заборгованість є спірною, ОСОБА_1 не має доходів в Україні та чекає перерахування виплату державою коштів за втрату сина, який загинув захищаючи Україну. Також просили врахувати те, що дочка, на утримання якої стягнуто аліменти, проживала в Литві разом з ОСОБА_1 , який здійснював її повне утримання. Однак, державний виконавець не врахував їхні доводи, не з`ясував джерело отримання доходів ОСОБА_1 та не прийняв доказів проживання дитини з батьком.

Вислухавши представника особи, відносно якої складено протокол, та дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається та встановлено судом, що постановою заступника начальника відділу Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гаїбовим Р.Е. від 07.04.2023 за заявою стягувача ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № 71503756 з виконання виконавчого листа № 2-2633/11, виданого 15.11.2011 Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, зокрема, боржнику ОСОБА_1 підтверджується списком № 2765 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованою кореспонденцією (фіскальний чек поштового відправлення від 28.04.2024).

09.11.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою до начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в якій вказав, що дізнався про винесення постанови від 27.10.2023 у виконавчому провадженні № 71503756 про встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в якій просив поновити його порушене право шляхом зобов`язання державного виконавця Гаїбова Р.Е. провести виконавчі дії в порядку, встановленому п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». В іншому випадку звернеться до суду із скаргою на дії державного виконавця, а також до Офісу Генерального прокурора про вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.356 і ч.1 ст.364 КК України.

Із доданого до протоколу розрахунку заборгованості, вбачається, що з квітня 2019 року по грудень 2024 року (включно) заборгованість ОСОБА_1 по аліментам складає 239733,00 грн. Жодного погашення заборгованості по аліментам за вказаний період боржником не здійснено.

13.03.2025 заступник начальника Інгульского ВДВС Гаїбов Р.Е. склав протокол № 1 відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

В протоколі вказано, що згідно розрахунку зі сплати аліментів від 11.03.2025 ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів з 21.04.2019 по 01.03.2025 у сумі 239733,00 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, у зв`язку із чим у діях боржника міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП. Також вказано, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про місце роботи боржника, тому заборгованість нарахована із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, згідно сайту Державної статистики України.

Законом України від 07.12.2017 №2234-VІІІ«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав чинності 06.02.2018, Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнений статтею 183-1, якою встановлено адміністративну відповідальність за несплату аліментів, зокрема, на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Аналізуючи зміст ст.183-1 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується бездіяльністю особи, яка повинна сплачувати періодичні аліментні платежі кожного місяця у визначеному розмірі і часом вчинення цього правопорушення є відповідний період, в який особа не сплачувала аліменти.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належитьдо його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про часі місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із наданих адвокатом Камінським В.І. доказів вбачається, що відповідно до довідки про доходи, виданої відділом соціальних виплат і компенсацій адміністрації Шауляйського міського самоуправління Литовської Республіки від 28.03.2025 № 378 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою АДРЕСА_2 з 01.05.2022 по 31.12.2022 призначена виплата на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданому на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що з 27.05.2019 йому оформлено виїзд на постійне проживання в Литві та він прийнятий на консульський облік.

Довідкою про виданий дозвіл на тимчасове проживання в Литві від 08.04.2025 № 25SD7002 підтверджується, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видано дозвіл на тимчасове проживання в Литві на підставі тимчасового захисту. Строк дії документа з 08.06.2022 по 04.03.2023. Дані про виїзд даної особи із Литовської Республіки відсутні.

Із пояснень адвоката Камінського В.І. встановлено, що в березні 2022 року у зв`язку із обстрілами м.Миколаєва ОСОБА_1 приїхав до України і забрав дочку ОСОБА_9 до себе в Литву. Де вона з ним проживала у нього і перебувала на його утриманні до кінця 2022 року, що підтвердив вказаними вище довідками.

В березні 2023 року ОСОБА_1 отримав сповіщення Інгульського ТЦК від 25.08.2023 про те, що його син, ОСОБА_10 , загинув під час виконання бойових дій пов`язаних із захистом батьківщини в Донецькій області та у зв`язку із цим приїхав на похорони сина. Після похорону поїхав назад до Литви, але на пункті пропуску «Угринів Долгобичув» йому було відмовлено в перетині Державного кордону України на підставі обмеження, встановленого державним виконавцем. Про заборгованість по аліментам ОСОБА_1 стало відомо в січні 2024 року, у виникненні якої він своєї вини не вбачає та вважає її спірною.

Про вказані обставини, а також про те, що ОСОБА_1 не має доходу, є особою пенсійного віку та має отримати виплату держави на загиблого сина, він повідомляв державного виконавця, але його доводи та докази прийняті не були. Крім того, з березня 2021 року по серпень 2022 року ОСОБА_1 перераховував стягувачу ОСОБА_11 грошові кошти на утримання дитини. Всього було перераховано 6171,56 Євро, що в гривневому еквіваленті складає 280250,54 грн., але колишня дружина відмовилася визнавати сплачені кошти як аліменти на утримання дитини, через що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення безпідставно набутих коштів, справа № 489/1924/25.

Після отримання грошових коштів на загиблого сина, ОСОБА_1 18.03.2025 відразу сплатив всю заборгованість та інші платежі, в т.ч. штрафи, та звернувся із заявою до Інгульського ВДВС про скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України від 27.10.2023, а також інші обмеження і арешти.

19.03.2025 постановами державного виконавця всі обмеження були скасовані та на теперішній час ОСОБА_1 виїхав з України, повернувшись до Литви, де постійно проживає.

Суд враховує, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 за №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до вимог закону.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, загальними принципами здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури, у зв`язку із неврахуванням державним виконавцем доводів боржника ОСОБА_1 , в тому числі в частині безспірності заборгованості по аліментам, при складанні протоколу про адміністративного правопорушення, що є основним процесуальним документом, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, тривалість строку погашення заборгованості по аліментам після складання протоколу, який складає шість днів, сплата якої, як вказував адвокат Камінський В.І. жодним чином не може розцінюватися як визнанням вини ОСОБА_1 , суд вважає недоведеним належними та допустимими доказами наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 280, 283 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Коваленко