ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1217/25 Справа № 187/74/25 Суддя у 1-й інстанції - Соловйов І. М. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Моськіної С.М. на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративні правопорушення за ст. 173 КУпАП,

за участю:

представника особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності Моськіної С.М.

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) гривень.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 07.01.2025 близько 19:00 год ОСОБА_1 перебуваючи у громадському місці біля домоволодіння № 9-А по вулиці Комарова в селищі Петриківка виражався грубою нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 та ОСОБА_3 образливо чіплявся, хапав за верхній одяг намагався вдарити ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян та вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Моськіна С.М. просить поновити строку на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в судовому засіданні адвокат зазначила, що первинно апеляційна скарга була подана в межах строку на апеляційне оскарження, однак постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року, апеляційна скарга була повернута, у зв`язку з відсутністю повноважень адвоката.

Обґрунтовуючи апеляційній вимоги по суті адвокат зазначає, що відсутні докази, що під час подій, які відбулися на території домоволодіння ОСОБА_2 , ОСОБА_1 сам саме умисел на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складався не в день вчинення дій, а на наступний день, а також відсутні відеодокази вчинення правопорушення.

Крім цього, адвоката звертає увагу на те, що залишився не з`ясованим мотив дій ОСОБА_1 , що є необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Заслухавши адвоката Моськіну С.М., яка підтримала доводи і вимоги клопотання та апеляційної скарги, а також додала, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та після отриманих поранень,в нього відбулися зміни в поведінці та характері, став гучнішим голос.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Вирішуючи питання дотримання строку оскарження судового рішення, враховую, що первинно адвокат Моськіна С.М. звернулась з апеляційною скаргою в межах строку на апеляційне оскарження, однак постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року, апеляційна скарга була повернута, у зв`язку з відсутністю повноважень адвоката. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, а також усунення недоліків апеляційної скарги адвокатом, з метою не порушення доступу до правосуддя та не порушення права ОСОБА_1 на захист, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є необґрунтованими і безпідставними.

Так, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 017843 від 08 січня 2025 року, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП; рапортом інспектора поліції від 07 січня 2025 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07 січня 2025 року, відповідно до якого, ОСОБА_2 просить вжити заходів щодо ОСОБА_1 , який образливо чіплявся, висловлювався грубою нецензурною лійкою і хапав за одяг, чим порушив громадський порядок та спокій; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за змістом ст. 173 КУпАП, об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Для визначення поняття громадський порядок, суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза-юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

З суб`єктивної сторони, дане правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей, у демонстративній неповазі до загальноприйнятих норм моралі та пристойності.

За змістом диспозиції ст. 173 КУпАП, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. Тобто, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зневажливому ставленні до загальноприйнятих норм моралі та пристойності.

При цьому, імперативною складовою наявності в діях особи адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є те, що дії особи повинні порушувати громадський порядок і спокій громадян.

Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , перебуваючи на вулиці біля їх домоволодіння, образливо чіплявся, висловлювався грубою нецензурною лійкою і хапав останніх за одяг, що свідчить про зневажливе ставленні до загальноприйнятих норм моралі та пристойності, неповагу і ставлення членів спільноти один до одного, в даному випадку до своїх сусідів.

Таким чином, ОСОБА_1 , зневажаючи існуючі правила і норми поведінки в суспільстві та спокій громадян, знаходячись на вулиці, біля території домоволодіння ОСОБА_2 , тобто в громадському місці, ОСОБА_1 розумів та усвідомлював можливі наслідки у виді конфлікту, вчиняв активні дії з власної ініціативи, виражався ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою, образливо чіплявся та хапав за одяг ОСОБА_2 , що охоплюється об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Пояснення адвоката стосовно того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та після отриманих поранень, в нього відбулися зміни в поведінці та характері, став гучнішим голос, в даному випадку не є прийнятними, оскільки адвокатом не було надано будь-яких доказів медичного характеру, які б виправдовували таку поведінку ОСОБА_1 .

Крім того, останньому ставиться в провину не гучне спілкування, а нецензурна лайка та образливе чіпляння, що не тотожнім з розумінням зміни поведінки та характеру.

За наведеного, не знайшли свого підтвердження доводи адвоката в тій частині, що ОСОБА_1 не мав умислу саме на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Таким чином, всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини свідчать про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Що стосується зауваження адвоката на те, що протокол про адміністративне правопорушення складався не в день вчинення дій, а на наступний день, то дана обставина не є такою, що може слугувати підставою для визнання протоколу незаконним, з огляду на визначені ст. 254 КУпАП строки для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання адвоката на відсутність відеодоказів вчинення правопорушення також не приймаються до уваги, оскільки вимоги КУпАП не передбачають обов`язкової фіксації кожного правопорушення. Більш того, у даній категорії справ, неможливо здійснити відеофіксацію правопорушення безпосередньо під час його вчинення.

При апеляційному перегляді постанови судді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

За наведеного, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено, а тому вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Моськіній С.М. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Моськіної С.М., - залишити без задоволення.

Постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2025 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративні правопорушення за ст. 173 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко