Справа № 185/1336/25
Провадження № 3/185/729/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 квітня 2025 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чернявська І.Г., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи: ФОП «ФУРСА», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №795706 від 05 лютого 2025 року, 20 січня 2025 року о 05 год. 40 хв. за адресою м. Павлоград, вул. Харківська, 12, водій ОСОБА_1 , керуючи автобусом «Pegaso», д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком обгону не переконався, що водій автомобіля «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду по тій самій смузі, не надав сигнал про намір повороту ліворуч, внаслідок чого, під час виконання обгону, сталося зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка виконувала поворот ліворуч на прилеглу територію, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.2.в. ПДР, за що ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 20 січня 2025 року він рухався на автобусі «Пегасо» д.н.з НОМЕР_1 в м. Павлоград по вул.Харківська, 12, попереду себе побачив автомобіль «ВАЗ 2110» д.н.з НОМЕР_2 , який рухався прямо без відповідних показчиків повороту, що характеризували б зміну руху. В процесі руху він ввімкнув показчик повороту ліворуч за для того, щоб обігнати вищезазначений автомобіль , так як вважав, що перешкоди для цього немає. Виконуючи маневр почув удар задньою частиною його автобуса об передню частину автомобіля «ВАЗ 2110» д.н.з НОМЕР_2 ..

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши та співвставивши все між собою та в сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, перевіривши їх на належність, допустимість, достатність та достовірність суд доходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, долучено наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 795706 від 05 лютого 2025 року, в якому вказані обставини інкримінованого адміністративного правопорушення; схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 січня 2025 року, в якій графічно зображено розташування транспортних засобів учасників ДТП після пригоди та вказано механічні пошкодження, які отримали автомобілі; письмові пояснення ОСОБА_2 від 20 січня 2025 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 20 січня 2025 року; письмові пояснення ОСОБА_3 від 20 січня 2025 року; рапорт працівника поліції від 20 січня 2025 року.

Згідно п. 14.2.в ПДР перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Відповідальність на підставі ст. 124 КУпАП настає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, вбачається невідповідність дій автомобіля «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , п. 10.1 ПДР, що з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується наданими у судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1 ..

За таких обставин, наявні в матеріалах справи докази не доводять поза розумним сумнівом факт того, що ОСОБА_1 було порушено вимоги ПДР, які з технічної точки знаходилось у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, та, відповідно, факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином відсутні докази винуватості водія ОСОБА_1 у порушенні ним Правил дорожнього руху, а тому відсутні правові підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з принципу диспозитивності і незалежності суду, та задля забезпечення принципу змагальності сторони обвинувачення зі стороною захисту на суддю не може бути покладений тягар виклику свідків, витребування доказів тощо, щоб усунути недостатність або погану якість зібраних доказів, тобто суд не може брати на себе функції обвинувачення, оскільки це є несумісним із завданням здійснення правосуддя на основі суворого додержання законності.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доводити свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що сукупністю доказів у справі не доведено скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, п.1 ч.1 ст.247, ст. 284 КУпАП,

ухвалив

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі скарги в 10-денний строк.

Суддя І. Г. Чернявська