Справа № 592/5993/25
Провадження № 3/592/1352/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м.Суми Котенко Ольга Анатоліївна, за участю представника Сумської митниці Нестерова Д.О., захисника ОСОБА_1 адвоката Бикова Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Сумської митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Суми, громадянки України, не працює, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про порушення митних правил №0004/UA805000/2025 16.01.2025 року декларантом ФОП ОСОБА_2 до відділу митного оформлення №1 митного поста «Суми» Сумської митниці було подано митну декларацію ІМ40ДЕ №25UA59U7 з метою випуску у вільний обіг відповідно до митного режиму імпорту товару «Автомобіль легковий, бувший у використанні; марка: VOLKSWAGEN; модель: GOLF; номер кузова (VIN): НОМЕР_2 ; календарний рік виготовлення - 2003; модельний рік - 2003, код УКТЗЕД ». Разом з митною декларацією декларантом, відповідно до положень ч.3 ст.335 Митного кодексу України були подані документи на транспортний засіб, у тому числі договір купівлі-продажу від 02.01.2025 №б/н, відповідно до якого громадянин України ОСОБА_3 придбав зазначений автомобіль у його попереднього власника SOLO EXPORT В.V., АДРЕСА_2 , за ціною у розмірі 400 EUR, а також свідоцтво на тимчасову реєстрацію транспортного засобу на території Литовської Республіки № НОМЕР_3 , видане 03.01.2025 року Державним підприємством REGITRA та електронну копію експортної декларації Республіки Польща MRN №24PLPPB3 від 11.01.2025 року. За результатами аналізу поданих до митного оформлення документів на транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF, (VIN): НОМЕР_2 встановлено невідповідність відомостей договору купівлі-продажу від 02.01.2025 №б/н з відомостями, зазначеними у реєстраційному сертифікаті від 16.10.2024 № на транспортний засіб, свідоцтві на тимчасову реєстрацію від 03.01.2025 року № НОМЕР_3 та декларації MRN №24PLPPB3 від 11.01.2025 року, а саме: зазначена адреса місця реєстрації попереднього власника транспортного засобу у договорі купівлі-продажу від 02.01.2025 № б/н - 5275 ЕВ Den Dungen, Beddelhauser Strasse 9 не відповідає зазначеній адресі у реєстраційному сертифікаті від 16.10.2024 № -НЕТ SCHILD 11, 5275 ЕВ DEN DUNGEN; відповідно до графи С.6 тимчасового реєстраційного сертифікату № 679056298 власником транспортного засобу був громадянин ОСОБА_4 , BASSORA 12; свідоцтво на тимчасову реєстрацію транспортного засобу на території Литовської Республіки № 22558742 Державним підприємством REGITRA видане на ім`я громадянина України ОСОБА_5 03.01.2025 на правах власності, а договір купівлі-продажу № б/н на придбання транспортного засобу на ім`я ОСОБА_3 був укладений днем раніше 02.01.2025; у копії експортної декларації Республіки Польща MRN №24PLPPB3 від 11.01.2025 експортером товару зазначено громадянин ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що також суперечить найменуванню відправника, зазначеного у договорі купівлі-продажу від 02.01.2025 № б/н. За наявною інформацією Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF, (VIN): НОМЕР_2 було ввезено на митну територію України 11.01.2025 року через пункт пропуску «Устилуг - Зосин» митного поста «Устилуг» Волинської митниці громадянкою України ОСОБА_1 на підставі Доручення від громадянина України ОСОБА_3 від 08.01.2025 №НТР 532531, яким він уповноважив громадянку України ОСОБА_1 купити на його ім`я в будь-якій країні Європи автомобіль та транспортувати його до пункту призначення в Україні, що також суперечить договору купівлі-продажу від 02.01.2025 № б/н, оскільки на дату придбання транспортного засобу на ім`я ОСОБА_3 громадянка ОСОБА_1 не мала таких повноважень. Під час ввезення транспортного засобу в Україну громадянкою ОСОБА_1 до митного контролю також було подано договір купівлі-продажу від 02.01.2025 № б/н, про що свідчить відтиск на ньому штампу «ПІД МИТНИМ КОНТРОЛЕМ» №00586 Волинської митниці. Поданий громадянкою України ОСОБА_1 до митного контролю під час ввезення транспортного засобу в Україну договір купівлі-продажу від 02.01.2025 № б/н, укладений між ОСОБА_8 та громадянином України ОСОБА_3 містить неправдиві відомості. Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 , 11.01.2025 року на митному посту «Устилуг» Волинської митниці вчинила дії, спрямовані на переміщення на територію України товару «Автомобіль легковий, бувший у використанні; марка: VOLKSWAGEN; модель: GOLF; номер кузова (VIN): НОМЕР_2 ; календарний рік виготовлення - 2003; модельний рік - 2003, код УКТЗЕД », з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника товару, а саме договору купівлі-продажу від 02.01.2025 №б/н, у якому зазначено відправником товару SOLO EXPORT B.V., 5275 ЕВ Den Dungen, Beddelhauser Strasse 9.

В суді захисник ОСОБА_1 адвокат Биков Д.О. просив суд закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що до митного оформлення були надані необхідні документи на транспортний засіб, в тому числі договір купівлі - продажу від 02.01.2025 б/н, згідно якого ОСОБА_3 придбав вищезазначений автомобіль за ціною 400 EUR у попереднього власника SOLO EXPORT B.V. За результатами аналізу поданих до митного оформлення документів на транспортний засіб «VOLKSWAGEN GOLF» (VIN): НОМЕР_2 встановлено невідповідність відомостей договору купівлі - продажу від 02.01.20256/н з відомостями, зазначеними у реєстраційному сертифікаті від 16.10.2024 № на транспортний засіб, свідоцтві на тимчасову реєстрацію від 03.01.2025 № НОМЕР_3 та декларації MRN № 24PLPPB3 від 11.01.2025 року. З такими висновками митного органу не погоджуються і вважають, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений частиною 1 статті 483 МК України, виходячи із наступного. У справі відсутні будь-які дані про встановлення компетентними органами Республіки Литва, Нідерландів чи України факту підробки договору купівлі -продажу від 02.01.2025 б/н, згідно якого ОСОБА_3 придбав вищезазначений автомобіль за ціною 400 EUR у попереднього власника SOLO EXPORT B.V. В матеріалах справи відсутня відповідь митних органів Нідерландів, що компанія SOLO EXPORT B.V. не продавала ОСОБА_3 транспортний засіб «VOLKSWAGEN GOLF» (VIN): НОМЕР_2 за 400 EUR або за більшою ціною. Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів підробки вищезазначеного договору чи те, що цей документ містить неправдиві відомості щодо митної вартості, відправника тощо. Презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. ОСОБА_1 переміщувала транспортний засіб на підставі доручення, тобто виступала в якості перевізника, про що зазначено і в декларації 25UA59U7. Крім цього, як зазначено у документі, особою, відповідальною за фінансове врегулювання ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_3 батько ОСОБА_1 пояснив, що він попрохав доньку придбати для нього автомобіль в країнах ЄС. Донька повідомила, що можна придбати автомобіль в Литві за 400 євро. Він видав довіреність на ім`я доньки. Йому прийшов на електронну адресу договір купівлі-продажу, який він підписав. Після ввезення автомобіля в Україну він сплатив митні платежі в сумі 64000грн.

Заслухавши пояснення представника Сумської митниці, захисника, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно ч.1 ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, а згідно ч. 2 цієї статті провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст.508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням. Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (ст.487 МК України).

Відповідно до вимог ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 483 МК України передбачено, що відповідальність за порушення митних правил настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до довіреності від 08.01.2025 року ОСОБА_3 уповноважив, зокрема ОСОБА_1 , купити за межами України на його ім`я транспортний засіб будь-якої марки, року випуску, здійснити ввезення придбаного транспортного засобу на митну територію України та його транспортування, здійснити митне оформлення на його ім`я транспортного засобу, здійснити реєстрацію та облік автомобіля.

Відповідно до МД №25UA59U7 особою, відповідальною за фінансове врегулювання (графа 9 МД) являється ОСОБА_3 , в той час як ОСОБА_1 була лише перевізником «VOLKSWAGEN GOLF» (VIN): НОМЕР_2 за його дорученням. В митній декларації ОСОБА_1 зазначена як вантажоодержувач транспортного засобу.

У справі відсутні будь-які дані про встановлення компетентними органами Республіки Литва, Нідерландів чи України факту підробки договору купівлі -продажу від 02.01.2025 б/н, згідно якого ОСОБА_3 придбав вищезазначений автомобіль за ціною 400 EUR у попереднього власника SOLO EXPORT B.V.

Частиною 2 статті 460 МК України передбачено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

З аналізу положень ст.257, 265, 460 МК України вбачається, що відповідальність за ч.1 ст.483 МК України може нести декларант (власник товару), або уповноважена на декларування товарів особа (митний брокер чи інша уповноважена особа).

ОСОБА_1 переміщувала транспортний засіб на підставі доручення, тобто виступала як перевізник, про що зазначено в митній декларації. Особою, відповідальною за фінансове врегулювання, є ОСОБА_3 .

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідженими в судовому засіданні доказами поза розумним сумнівом не підтверджено, що ОСОБА_1 надала митному органу для переміщення автомобіля підроблені документи чи документи, що містять неправдиві дані. З врахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а тому справа відносно неї підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 257, 268, 366, 458, 460, ч. 1 ст. 483, 487, 495, п.3 ч.1 ст.527 МК України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251-252, 280, 283, 287, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя О.А. Котенко