П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

01 квітня 2025 року

Суддя Подільського районного суду м. Києва Блащук А. М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2024 о 12 год 15 хв у м. Києві, по вул. Нижній Вал, 3, громадян ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря нарколога зі згоди водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку. Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком

КНП «КМНКЛ» Соціотерапія № 005729 від 30.10.2024. Зазначеним ОСОБА_1 порушив

п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України

від 10.10.2011 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Розгляд справи було призначено на 13.02.2025. Однак 13.02.2025 на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи на іншу дату, з огляду на потребу додатково підготувати власну позицію. Наступні судові засідання було призначено на 13.03.2025 та 01.04.2025, однак ОСОБА_1 жодного разу в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, причини неявки не відомі.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2.9.(а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння визначено в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка змін забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 Інструкції).

Згідно з п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У п. 7 Інструкції визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. Так, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до пункту б) ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993

№ 3353-XII, водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами адміністративного провадження, дослідженими судом, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 0811.2024 серії ЕПР1 № 168683;

- висновком КНП «КМНКЛ» Соціотерапія № 005729 від 30.10.2024, який підтверджує, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння;

- карткою обліку адміністративного правопорушення від 08.11.2024;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (витяг з armor) від 24.10.2024;

- довідкою щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції у місті Києві ДПП лейтенанта поліції Миколаєнко Н.

від 13.11.2024, згідно з якою проведеною перевіркою встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.05.2024 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУпАП. Постановою Приморського суду м. Одеси (справа № 522/7915/24) від 11.06.2024 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Враховуюче згадане, просять суд вчинене гр. ОСОБА_1 24.10.2024 адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУпАП, розглядати за ч. 2 ст. 130 КУпАП;

- витягами з armor;

- витягом з ЄДРСР;

- відеозаписом з обставинами вчинення указаного адміністративного правопорушення на CD-диску, що додані до протоколу, а саме запис з бодікамери.

Таким чином, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно з ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 6 ст. 38 КУпАП, не закінчився.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин вчинення правопорушення вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, з позбавленням права керування транспортними засобами строком

на 3 (три) роки.

Оскільки суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 17, 23, 33, 38, 40-1, 130, 291, 294, 307, 308 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, який підлягає сплаті за такими реквізитами: (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 21081300; без деталізації за відомчою ознакою «00»).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі

605 грн 60 коп, який підлягає сплаті за такими реквізитами: (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Подільс.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (IBAN) UA0026008; код класифікації доходів бюджету: 22030101 (суд. збір), найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (державна судова адміністрація України, 050; без деталізації за відомчою ознакою «00»).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених

статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя А. М. Блащук