Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2150/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Леньо В.В. з участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовець ДПСУ за ч.2 ст. 172-18 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 355992 від 17.04.2025 року, 14.04.2025 РОКУ групою офіцерів внутрішньої та власної безпеки НОМЕР_1 прикордонному загону було здійснено раптову перевірку якості несення служби зміни прикордонних нарядів в пункті пропуску «Дякове» (тип Б) (територія Пийтерфолвівської сільської громади Берегівського району. Закарпатської області), під час перевірки було виявлено, що сержант ОСОБА_2 у період служби з 04.04.2025 по 05.04.2025 який залучався до несення служби в складі прикордонного наряду «Огляд транспортних, засобів» систематично порушував п. 3.5 та п. 3.7 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеоресстраторів персоналом НОМЕР_1 прикордонного загону та доступ до відеозаписів з них», а саме носіння на бокових кишенях штанів, залишав відеореєстрапюр на ґанку поблизу адміністративної будівлі пункту пропуску та систематично вимикав її.

Своїми діями сержант ОСОБА_2 порушив вимоги абзаців 2. 4 пункту 4 розділу ПІ Інструкції про порядок використання автоматичної фото- і відеотехніки під час виконання службових обов`язків посадовими і службовими особами Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.04.2019 М 244. пунктів 3.5 та 3.7 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеоресстраторів) персоналом НОМЕР_1 прикордонного загону та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом НОМЕР_1 прикордонного загону від 10.12.2024 № 6587-АГ. що виразилось у розміщенні нагрудної відеокамери у невизначеному керівним документом місці форменого одягу у спосіб, що не забезпечував ефективну та якісну відео зйомку подій, вимкненні нагрудної відеокамери. чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні правопорушення не визнав повністю. Пояснив, що вимикав відеореєстратор лише в тому випадку коли відлучавсяв туалет, або робив перерву на обід чи для сну в межа графіку. Вину в інкримінованому правопрушенні не визнає.

З вказаних підстав просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить:

об`єкт правопорушення суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення;

об`єктивну сторону конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил;

суб`єкт правопорушення конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку;

суб`єктивну сторону складу ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.

Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

А згідно ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення констатується факт порушення вимоги абзаців 2. 4 пункту 4 розділу ПІ Інструкції про порядок використання автоматичної фото- і відеотехніки під час виконання службових обов`язків посадовими і службовими особами Державної прикордонної служби України.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП суду було надано:протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 355992 від 17.04.2025 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , які за змістом аналогічні поясненням останнього надиними всудовому засіданні, позитивну службову характеристику, витяг з книги прикордонної служби, та витяг з розділу 2в «Результати виконання плану охорони державного кордону ….».

Інших належних та допустимих доказів, які б могли спростувати твердження ОСОБА_1 до матеріалів справи не додано.

Так, ч.2 ст.172-18 КУпАП передбачає, що порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

В силу вимог ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 8 Конституції України проголошує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.З ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосудця, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 p., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 p., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.І ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-18 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно ст. 278 КУпАП судом першої інстанції при підготовці до розгляду справи необхідно належно перевірено чи правильно складено протокол та інші матеріали справи Ст.7 КУпАП установлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У рішенні по справі «Кобець проти України» № 16437/04 ECHR 14.02.2008 у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, порушення ОСОБА_1 порушення п. 3.5 та п. 3.7 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеоресстраторів персоналом НОМЕР_1 прикордонного загону та доступ до відеозаписів з них», суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247,283-285, 287 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_3 , за ч.2 ст.172-18 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, через даний місцевий суд.

СуддяВ. В. Леньо