Справа №760/5249/25
Провадження № 3/760/2630/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Мозолевська О.М., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №250254 від 18.02.2025 відносно ОСОБА_1 , згідно з яким останній 18.02.2025 о 11 год. 15 хв., в м. Києві по провулку Ярослава Хомова, на парковці біля «Ultramarket» керуючи транспортним засобом марки «Mazda» моделі «CX-9», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Toyota» моделі «Prius», державний номерний знак НОМЕР_2 , який почав рух заднім ходом. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його інтереси в судовому засіданні представлені адвокатом Латенко О.В., який вину ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні не визнав. Зазначив, що дорожньо-транспортна пригода відбулася у зв`язку із порушенням правил ПДР ОСОБА_2 .

Судом заслухано пояснення представника адвоката Латенка О.В., досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №250254 від 18.02.2025, схему місця ДТП в якій зазначено місце зіткнення та розташування транспортних засобів внаслідок ДТП, письмові пояснення учасників ДТП.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 124 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення п. 13.1 ПДР має бути наявним причинно-наслідковий зв`язок між його діями та нехтуванням безпеки дорожнього руху

На підставі зазначених обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, його дії не знаходяться в причинному зв`язку з ДТП та її наслідками, що є обов`язковою умовою для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п. 13.1 ПДР.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактів.

З цього слідує, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення ОСОБА_1 ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів, а наявність механічного пошкодження транспортного засобу не може бути поставлено йому у провину, оскільки його дії не перебували у прямому причинному зв`язку із суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 у справі №1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно якого при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

На переконання суду, дані відображенні працівниками поліції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Вказане узгоджується і з позицією Верховного Суду викладену у постанові від 16.10.2019 у справі №163/1753/17 в якій зазначено, що причинний зв`язок в автотранспортних злочинах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками.

Згідно висновків Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених в рамках справи №216/5226/16-а(2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ №82707106).

Положеннями ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України, суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки матеріали справи про адміністративні правопорушення не містять фактичних даних, на підставі яких можливо встановити вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 124, 221, 247, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. МОЗОЛЕВСЬКА