Справа№ 953/3173/25

"10" квітня 2025 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В. розглянувши адміністративний матеріал стосовний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що на місці зупинки транспортного засобу помилково вважав, що працівники поліції безпідставно його зупинили, не повідомивши причину зупинки і в силу ЗУ «Про Національну поліцію» усі наступні дії працівників поліції та здобуті у справі дані, у т.ч. процедура огляду, неправомірні. Однозначної відмови від проходження медичного огляду не висловлював та повідомляв працівників поліції, що згоден їхати разом з ними до медичної установи для проходження медичного огляду після повідомлення йому правових підстав зупинки.
Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного:
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Судом враховується практика ЄСПЛ про особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення, що прирівнюється до кримінального процесуального законодавства.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно приписів п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст.266 КУпАП та передбачений затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015.
Відповідно до п.2 розділу I Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Аналогічна норма наведена і у п.1 розділу Х Інструкції №1395 від 07.11.2015, у якій вказано, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно п.4 Інструкції №1452/735 від 09.112015 ознаками наркотичного сп`яніння є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Таким чином, підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння є наявність ознак сп`яніння, визначених приписами п.4 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, які поліцейський повинен повідомити особі, яка керує транспортним засобом, для того щоб вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд відповідно до положень п.2.5 ПДР.
Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Разом з тим, із дослідженого судом відеозапису вбачається, що працівниками поліції не встановлені під час спілкування з ОСОБА_1 зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння, які б давали підстави направлення водія ОСОБА_1 на огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
Так, поліцейський після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спілкування з останнім стосовно причини зупинки, запитав водія про вживання алкоголю/наркотичних речовин та після отримання відповіді із запереченням вживання, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння не повідомивши ознаки сп`яніння, які вбачає у водія, що є підставою для проведення такого огляду, зокрема зазначених у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.03.2025 (далі: Направлення) та у протоколі про адміністративне правопорушення (далі: Протокол).
Зазначені працівниками поліції в Протоколі та Направленні у подальшому при оформленні вказаних документів, ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук; звужені зіниці очей, що не реагують на світло не встановлені та не озвучені працівниками поліції водію ОСОБА_1 , до їх оформлення.
Зважаючи на викладене, у працівників поліції підстави направлення водія на огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відсутні.
Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 однозначно не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі.
Таким чином, водія ОСОБА_1 не можна вважати особою, яка відмовилася від проходження медичного огляду з дотриманням процедури, передбаченої Інструкцією №1452/735 від 09.11.2015.
Наведені вище обставини вказують на істотне порушення працівником поліції процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, передбаченої ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду під час оформлення матеріалів стосовних водія ОСОБА_1 , що об`єктивно підтверджуються відеозаписами боді камер №473209, 475933, долученими до Протоколу.
Натомість із відеозаписів вбачається тривале, понад півтори годи спілкування водія ОСОБА_1 із працівниками поліції з приводу хибної незгоди водія із неповідомленням підстави зупинки, однак протягом вказаного часу водій у своїй поведінці, ознак наркотичного сп`яніння, вказаних у протоколі не виявляє.
Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст.130, 247, 266 КпАП, суд,
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Н.В. Єфіменко