ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5986/21 Головуючий у першій інстанції Бугрименко В.В.
Провадження № 33/819/95/25 Доповідач в апеляційної інстанції Батрак В.В. Категорія: ст. 472 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Херсонський апеляційний суд під головуванням судді Батрака В.В., за участю: секретаря Іванцової Ю.С., представника Митниці в Херсонській області, Автономній республіці Крим і м. Севастополі Білокрилої М.А., захисника адвоката Ставніченка М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката Ставніченка М.В. разом з клопотанням про поновлення строку на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 24 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді капітана т/х «SW MONAKO» (прапор Панама), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено адмінстративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів, безпосередніх предметів порушення митних правил, тобто у сумі 60786 грн. з конфіскацією товарів хімічної речовини з маркуванням «NFVACLEAN 897 CLEANER» у кількості 400 л.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь митниці витрати за зберігання хімічної речовини з маркуванням «NFVACLEAN 897 CLEANER» у кількості 400 л в сумі 0,50 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України за наступних обставин.

Так, 20 лютого 2021 року, в зоні митного контролю м/п «Миколаїв морський» в Миколаївському морському порту, при здійсненні митного контролю та оформлення т/х «SW MONAKO», прапор Панама, який прибув з порту Бенгазі (Лівія), капітан вказаного судна ОСОБА_2 не заявив за встановлено формою точні та достовірні відомості про кількість на борту судна товарів, а саме хімічної речовини для миття танків «NFVACLEAN 897 CLEANER» у кількості 400 (чотириста) літрів, вартістю 60786 грн.

Не погодившись з вищевказаною постановою суду першої інстанції адвокат Ставніченко М.В. подав на неї апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема, як зазначає апелянт, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, посилаючись на Порядок виконання митних формальностей на морському та річковому транспорті та ст. 335 МК України.

Так, дійсно напередодні входу до порту «Миколаїв-Морський» капітаном т/х «SW MONAKO» (прапор Панама), громадянином України - ОСОБА_3 , було подано декларацію про суднові припаси, де зазначено що хімічна речовина «NFVACLEAN 897 CLEANER», наявна у кількості 1400 літрів. Така інформація була прийнята та задекларована зі слів відповідальної особи, зокрема, старшого помічника судна, який був відповідальний за підрахунок суднових запасів. Надалі помилка була виявлена та 23.02.2021 року виправлена у декларації про суднові припаси, що подається перед відходом судна. Вказані обставини повністю узгоджуються із показаннями капітана судна, що зафіксовані у протоколі від 23.02.2021 року, а також з письмовими поясненнями членів екіпажу - боцмана ОСОБА_4 та старшого помічника судна Мохана Бхарторі Ніхіла, нотаріально посвідчений переклад яких наявний в матеріалах справи. При цьому, ОСОБА_2 зазначав про те, що у декларації про прихід він вказав кількість речовини не точно через помилку старшого помічника капітана, однак пред`явив її без будь-яких спроб приховування, шо свідчить про відсутність наміру порушувати законодавство України. Коли ОСОБА_2 дізнався про допущену помилку у декларації про прихід судна в порт, ним була здійснена спроба її виправлення, однак митний орган повідомив, що така можливість відсутня у зв`язку з непередбачуваністю відповідної процедури.

Зазначене свідчить про те, що інспектором митного органу, всупереч приписам п.п. 5.2, 5.3 Розділу 5 «Різні положення» Додатку до Конвенції про полегшення міжнародного судноплавства 1965 року, учасником якої є Україна, п.п. 5.2, 5.3 розділу 5 додатку до Конвенції, не було надано можливості ОСОБА_5 здійснити виправлення у декларації.

У зв`язку з тим, що капітан судна ненавмисно допустив помилку у декларації суднових запасів, яка в свою чергу є дрібного та такою, що не створює негативних наслідків для держави України, слід зайняти позицію, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 Розділу 5 «Різні положення» Додатку до Конвенції про полегшення міжнародного судноплавства 1965 року, учасником якої є Україна, державна влада дозволяє, без затримки судна, виправлення помилок в документах, передбачених Додатком, коли ці помилки є, на її думку, не умисними, не мають серйозного значення, не являються наслідком постійної недбалості і допущені без наміру порушити закони або правила, за умови, що ці помилки були виявлені до закінчення перевірки документів і їх виправлення може бути здійснене негайно.

Крім того, апелянт зазначає про порушення митним органом порядку митного оформлення вантажу.

За правилами п. 10 Типової технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затвердженої постановою КМУ від 21.05.2012 р. №451, капітан судна (представник судновласника, морський агент, оператор морського термінала, який обслуговує яхти) заздалегідь, щонайменше за чотири години до приходу або відходу судна, звертається з використанням наявних засобів комунікації до адміністрації порту, підрозділу охорони державного кордону, митного органу та інших контролюючих органів та надає документи, передбачені Конвенцією про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 року, для здійснення прикордонного, митного, санітарного, ветеринарного, фіто-санітарного контролю. Контроль, як правило, здійснюється документально у приміщеннях контролюючих органів до прибуття (вибуття) судна до (із) порту.

Тобто, міжнародним актом встановлена рекомендація щодо проведення митного оформлення без підйому на борт та проведення митного огляду.

Відповідно до ст. 338 МК України, за письмовим рішенням керівника митного органу або його заступника огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може також проводитися, якщо: митна декларація не подана декларантом протягом строку, встановленого статтею 263 цього Кодексу, за наявності достатніх підстав вважати, що ці товари переміщуються через митний кордон України з порушенням норм цього Кодексу та інших законів з питань митної справи; товари виявлено (знайдено) під час здійснення митного контролю в зонах митного контролю та/або транспортних засобах, що перетинають митний кордон У країни, і їх власник невідомий; декларантом не виконуються обов`язки, встановлені статтею 266 цього Кодексу. Разом з тим, як зазначає апелянт в матеріалах провадження відсутнє таке письмове рішення керівника митного органу або його заступника про проведення митного огляду т/х «SW MONAKO». Крім того, при проведені огляду митний орган послався на п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 467 від 23.05.2012 року, відповідно до якого підставою за наявності якої може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення є переміщення товарів за маршрутом або у спосіб, що є типовим для переміщення предметів контрабанди або товарів, які є безпосередніми предметами порушення митних правил (акт про проведення огляду від 23.02.2021 року). Однак, на думку сторони апелянта, така підстава є надуманою та не могла застосовуватись задля проведення огляду т/х «SW MONACO», прапор Панама. Також, під час заходу судна в порт рішення про оформлення прибуття судна приймалося без підняття на борт, тобто без проведення митного огляду. Водночас, на момент подання документів щодо відходу з порту митним органом приймається рішення про проведення митного огляду із підняттям на борт судна.

Також, апелянт вказує і на те, що головний державний інспектор відділу оперативно-аналітичної роботи управління забезпечення протидії митним правопорушенням Чорноморської митниці Держмитслужби ОСОБА_6 під час складання протоколу не повного мірою дослідив обставини, що склалися під час митного оформлення судна. Зокрема, вказана у протоколі вартість вилученої речовини, а саме 100 000 грн., значно перевищує реальну вартість хімічної речовини, оскільки у своїх поясненнях капітан судна ОСОБА_2 зазначав, що дійсна вартість хімічної речовини - лужного очищувача великих цистерн «NFVACLEAN 897 CLEANER», складає 1,98 євро за 1 літр. Відповідна вартість підтверджується Інформацією про ціни від 10.02.2021 року (надалі - інвойс). На інвойсі проставлений підпис від 10.02.2021 року та печатка капітана т/х «SW MONAKO», який був попередником ОСОБА_2 . Ціна на вказану хімічну речовину разом із митом та транспортними витратами складає б 505 (шість тисяч п`ятсот п`ять) євро, тобто 2,17 євро/літр, що складає близько 74 грн/літр станом на момент складання протоколу - 23.02.2021 року. ОСОБА_2 , як капітан судна під час складання акту намагався надати даний інвойс інспектору, в якості доказу на підтвердження реальної вартості, однак останнім було проігноровано вимогу капітана та повідомлено, що вартість буде визначена вірно митним органом самостійно. Крім того, як зазначає апелянт, беручи до уваги висновок №-0183 від 18.03.2021 року, складений експертом ОСОБА_7 , слід констатувати значне завищення фактичної ціни хімічної речовини близько вдвічі порівнюючи з вартістю, за яку вона була придбана на 13 днів раніше у порту Греції, а саме 60 786 грн. Однак, експертом не наведено жодної позиції товару, з яким він порівнює хімічну речовину. Він лише загальними фразами вказує на застосування порівняльного підходу, однак не наводить позицій які виступають у даному дослідженні. На переконання апелянта, належним доказом у даному випадку буде розрахунок вартості речовини від постачальника, де вказано вартість хімічної речовини, а саме 1.98 евро за 1 літр з митом та зборами 2,17 евро/літр). а тому вартість еквівалента кількості вилученої речовини, має становити близько 26 000- 30 000 гривень, замість 60 786 грн., зазначених у висновку експерта.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що постанова по даній справі була винесена 24.03.2025 року. Однак, а ні апелянт, а ні його представник так і не отримали її копію. Про прийняте судове рішення стороні апелянта стало відомо лише 04.04.2025 року після телефонної розмови з секретарем судді, яка і повідомила про прийняття постанови та визнання апелянта винним у вчиненні правопорушення. Копія постанови не була направлена ні на адресу ОСОБА_2 і на адресу апелянта.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник митниці зазначає про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, зважаючи на що, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддюдоповідача, представника особи, яка притягується да адміністративної відповідальності на підтримання доводів клопотання та апеляційної скарги, представника митниці, яка заперечував проти їх задоволення, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Зважаючи на обставини зазначені апелянтом, як поважні та з метою недопущення порушення права на оскарження рішення суду першої інстанції, пропущений строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил посадова особа зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція ст.472 МК України передбачає адміністративну відповідальність за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею Глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Разом з тим, суб`єктивна сторона цього правопорушення полягає в тому, що воно може бути вчинене як умисно, так і через необережність. Таке правопорушення вважається закінченим з моменту подання декларації, в якій не зазначено точні та достовірні відомості про товари.

Декларування, відповідно до вимог ч. 1 ст. 257 МК України, здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Вимоги вищевказаних статей судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи 20 лютого 2021 року, в зоні митного контролю м/п «Миколаїв-морський» в Миколаївському морському порту, при здійсненні митного контролю та оформлення т/х «SW MONACO», прапор Панама, який прибув з порту Бенгазі (Лівія), капітан вказаного судна ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості про кількість на борту судна товарів, а саме хімічної речовини для миття танків «NFVACLEAN 897 IGS CLEANER» у кількості 400 (чотириста) літрів, вартістю 60786 грн.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України підтверджується належно забраними доказами, які маються в матеріалах провадження, а саме: - поясненнями самого ОСОБА_2 про те, в що при вході до порту «Миколаїв-морський», 20.02.2021 року, ним., як капітаном судна, була подана декларація в якій було зазначено про наявність на борту хімічної речовини для миття танків «NFVACLEAN 897 IGS CLEANER» у кількості 1400 л., а при виході з порту 23.02.2021 року в декларації він зазначив про наявність вказаної хімічної речовини в кількості 1800 л.; - протоколом про порушення митних правил №0039/50800/21 від 23.02.2021 року відповідно до якого 23.02.2021 року, в зоні митного контролю м/п «Миколаїв-морський» в Миколаївському морському порту, при здійсненні митного контролю та оформлення т/х «SW MONACO», прапор Панама, який вибував до Індії, капітан вказаного судна ОСОБА_2 заявив в «Декларації про суднові припаси» від 23.02.2021 року про наявність на борту судна товару - хімічної речовини для миття танків «NFVACLEAN 897 IGS CLEANER» у кількості 1800 літрів. Під час проведення 23.02.2021 року митного огляду палубних складських приміщень вказаного судна встановлено наявність на борту зазначеної хімічної речовини в кількості 1800 л. Однак, під час оформлення прибуття вказаного судна до Миколаївського морського порту 20.02.2021 року ОСОБА_2 заявив в «Декларації про суднові припаси» від 20.02.2021 року про наявність на борту судна товару - хімічної речовини для миття танків «NFVACLEAN 897 IGS CLEANER» у кількості 1400 літрів. Завантаження зазначеного товару під час перебування т/х «SW MONACO» на митній території України, з 20 по 23 лютого 2021 року, не здійснювалось; -загальною декларацією від 23.02 2021 року відповідно до якої, на борту т/х «SW MONACO» знаходилась хімічної речовини для миття танків «NFVACLEAN 897 IGS CLEANER» у кількості 1800 літрів; -загальною декларацією від 20.02 2021 року відповідно до якої, на борту т/х «SW MONACO» знаходилась хімічної речовини для миття танків «NFVACLEAN 897 IGS CLEANER» у кількості 1400 літрів; -актом огляду т/х «SW MONACO» від 23.02.2021 року, з якого вбачається, що на момент огляду на борту знаходилась хімічної речовини для миття танків «NFVACLEAN 897 IGS CLEANER» у кількості 1800 літрів; - висновком експерта №-0183 від 18.03.2021 року з якого вбачається, що станом на 23.02.2021 року вартість хімічної речовини для миття танків «NFVACLEAN 897 IGS CLEANER» у кількості 400 літрів становила 60786 грн.

Вищевказані показання самого ОСОБА_2 та письмові докази у провадженні в їх сукупності та взаємозв`язку, на переконання апеляційного суду, повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 КУпАП. Суд першої інстанції оцінюючи в сукупності всі докази по провадженню, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вони є належними, допустимими і достатніми, та такими, що в повній мірі доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення. Ці докази ретельно досліджені під час судового засідання та цілком обґрунтовано та мотивовано покладені в основу ухваленого по справі судового рішення.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до ч.1 ст.318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Зі змісту п.п «б» п.48 ст.4 Митного кодексу України вбачається, що до припасів відносяться також товари, необхідні для експлуатації і технічного обслуговування транспортних засобів на шляху прямування та у пунктах проміжних стоянок чи зупинок (у тому числі пально-мастильні матеріали), крім запасних частин та устаткування, які знаходяться у транспортних засобах на момент прибуття на митну територію України або доставляються на них під час перебування на цій території.Отже, хімічна речовина для миття танків, які перебувала на борту т/х «SW MONACO» підлягала декларуванню.

Відповідно до ч.1 ст.266 МК України декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспорті засоби комерційного значення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках визначених цим Кодексом та Податковим кодексам України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно з ч. 2 ст. 266 МК України, декларант перед подачею митною декларації має право здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеним у товаросупровідних документах.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, декларантом передбачену МК України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Згідно з ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Зважаючи на викладене, неспроможними є посилання апелянта на показання інших членів екіпажу про помилковість зазначення в декларації невірної кількості хімічної речовини для миття танків «NFVACLEAN 897 IGS CLEANER», оскільки зазначене в жодній мірі не знімає безпосередньої відповідальності за вчинене саме капітаном теплоходу, який несе персональну відповідальність за точність та достовірність відповідного декларування і не був позбавлений можливості здійснити перевірки товару, який підлягав декларуванню перед здійсненням відповідної операції.

Безпідставними є і посилання апелянта на те, що огляд теплоходу був проведений не в спосіб визначений законодавчими актами, оскілки огляд судна було проведено в порядку, визначеному постановою КМУ №467 від 23.12.2012 року та іншими підзаконними актами, які регулюють порядок проведення відповідного огляду. Такий огляд проведено у зв`язку з розбіжністю в задекларованих на борту судна кількості припасів. З аналізу зібраних доказів, які містяться в матеріалах провадження будь-яких порушень порядку проведення такого огляду не вбачається.

Неспроможними є і посилання на визнання висновку експерта №-0183 від 18.03.2021 року недопустимим доказом, оскільки в ньому невірно визначена вартість хімічної речовини для миття танків «NFVACLEAN 897 IGS CLEANER» у кількості 400 літрів, яка становить 60786 грн.

Відповідно до вимог ч.ч. 3-6 ст. 515 МК України, поставлені перед експертом питання та його висновок не повинні виходити за межі спеціальних знань експерта. Експерт надає висновок у письмовій формі від свого імені. У висновку викладаються суть проведеної ним експертизи та обґрунтування відповіді на поставлені запитання.

Якщо експерт під час проведення експертизи встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не було поставлено запитань, він має право викласти ці обставини у своєму висновку.

Висновок експерта не є обов`язковим для посадової особи митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. У разі незгоди цієї особи з висновком експерта у постанові, яка виноситься у справі, повинно міститися обґрунтування такої незгоди.

У разі неналежної якості або повноти висновку експерта може бути призначена повторна експертиза, проведення якої доручається іншому експерту (експертам).

Надаючи оцінку зазначеному висновку з точки зору доказу, апеляційний суд приходить до висновку про те, підстави визнавати його не належним чи недопустимим доказом, відсутні. Зазначений висновок складений за змістом повністю відповідає вимогам щодо висновків, складений відповідним експертом. Підстави визнавати його неналежної якості або неповним, відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 515 МК України, експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, ОСОБА_2 , в разі незгоди з зазначеним висновком експерта, мав право на проведення за власний рахунок незалежної експертизи, однак зазначеним правом не скористався, тим самим засвідчив свою згоду зі складним висновком. Посилання апелянта на інші докази вартості хімічної речовини не можуть вказувати на точну і безумовну її вартість та спростовувати висновки експерта з цього питання.

Інші обставини про які йдеться а апеляційній скарзі, були відомі суду першої інстанції та цілком враховані під час ухвалення оскаржуваної постанови, з чим погоджується і апеляційний суд.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого та належно мотивованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного прав порушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Не ґрунтуються на матеріалах провадження доводи апеляційної скарги апелянта про те, що виявлені працівниками митниці незначні невідповідності про заявлений товар, фактично не спричинили втрат для Державного бюджету України, оскільки різниця суми митних платежів, які підлягають обов`язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України виявленого товару становить 60786 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 243,467, 528 МК України, ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Ставніченка М.В., задовольнити.

Поновити представнику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокату Ставніченку М.В. строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 24 березня 2025 року, стосовно ОСОБА_2 за ст. 472 МК України.

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Ставніченка М.В., залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 24 березня 2025 року, стосовно ОСОБА_2 за ст. 472 МК України без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її оголошення та скарженню в апеляційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ХЕРСОНСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В.БАТРАК