ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/73/25
Головуючий у першій інстанції Бугрименко В.В.
Суддя-доповідач Коровайко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Коровайко О.І.,

при секретарі Іванцовій Ю.С.,

за участю:

захисника Семенової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2025 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови та встановлених судом першої інстанції обставин.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, з ОСОБА_1 стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за те, що він 11.12.2024 року о 16.48 год., в м.Херсон по вул.Каштановій біля будинку 19Б, керував транспортним засобом, автомобілем FORD FOCUS C-MAX, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції порушено право ОСОБА_1 на захист та право надати у судовому засіданні докази своєї невинуватості та заявляти клопотання.

Зазначає, що є військовослужбовцем з 15 березня 2022 року, отримав повістку на 06 березня 2025 року, проте перебував на виконанні бойового розпорядження, письмове клопотання з належними доказами надати суду не мав змоги.

Вказує, що докази керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відсутні. Так, транспортний засіб під його керуванням працівники поліції зупинили 11 грудня 2024 року о 16 годині 49 хвилин та повідомили, що транспортний засіб FORD FOCUS C-MAX, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуває в розшуку в межах кримінального провадження та підлягає вилученню. Він зауважив, що вдома вариться суп, тому необхідно виключити газ.

Після зупинки транспортного засобу працівники поліції не повідомили про наявність ознак алкогольного сп`яніння. О 17 годині 05 хвилин вони з працівниками поліції поїхали додому до ОСОБА_1 та повернулися о 17 годині 17 хв. Коли вийшов з транспортного засобу працівників поліції вони без зазначення ознак сп`яніння та без складання акта огляду на місці зупинки запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння.

Тест на визначення стану алкогольного сп`яніння проведено після повернення з дому більш ніж через 30 хвилин після зупинки транспортного засобу, коли він не мав наміру керувати автомобілем.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження результатів тесту. Зокрема з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 тричі продув газоаналізатор, а результатів пройденого тесту на відеозаписі не зафіксовано, свідки також відсутні.

Вказує, що посилання суду на те, що ознаки сп`яніння не обов`язково мають бути виявлені одразу після зупинки транспортного засобу не відповідають вимогам законодавства.

Також зазначає, що відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 направлено на огляд до КНП «ХОЗ з НПД ХОР», що знаходиться в с.Степанівка. При цьому в матеріалах провадження відсутні докази неможливості проведення огляду в медичному закладі у м.Херсон

Відповідно до висновку №1629, складеного 11 грудня 2024 року о 17:00 годині 47 хвилин ОСОБА_1 від огляду відмовився.

Крім того, звертає увагу, що в ході проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 просив здійснити аналізи для визначення стану сп`яніння, однак лікар зазначив, що його час вийшов, і що якщо він відмовляється продути газоаналізатор, то значить відмовляється від огляду на стан сп`яніння.

Також працівниками поліції не було зазначено які правила дорожнього руху порушив ОСОБА_1 , що стало підставою зупинки транспортного засобу; ознаки сп`яніння наявні у ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу, результати пройденого тесту. При цьому були відсутні свідки.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

Адвокат Семенова О.В. підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_1 , просила постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду, однак в судове засідання не з`явився. Надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності та підтримав апеляційну скаргу.

Мотиви суду

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст.245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст.252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, зокрема відомостями, які містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №701644, відповідно до якого, ОСОБА_1 11.12.2024 року о 16.48 год., в м.Херсон по вул.Каштановій, біля будинку 19Б, керував автомобілем FORD FOCUS C-MAX, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння;

-чек-тесті спеціального технічного засобу Alcotest 7510 відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 11 грудня 2024 року 0,58 проміле;

-акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук у зв`язку із чим проведено огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, результат якого позитивний 0,58 проміле;

-висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1629 від 11 грудня 2024 року, відповідно до якого 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 в КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР відмовився від обстеження;

-довідці Інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП Яни Трикоз від 12 грудня 2024 року відповідно до якої згідно з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 26 квітня 2008 року.

-відеозаписах з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції на яких зафіксовано, факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинку вказаного транспортного засобу працівниками поліції у зв`язку із перебуванням автомобіля у розшуку в кримінальному провадженні, факт проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та факт відмови від огляду в медичному закладі.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про достатність зазначених доказів для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, спростовуються наведеними доказами.

Так, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом в стані сп`яніння є безпідставними, оскільки факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом FORD FOCUS C-MAX державний номерний знак НОМЕР_1 в повній мірі підтверджується змістом долученого до протоколу відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівників поліції на якому зафіксовано рух вказаного транспортного засобу на проїжджій частині та момент його зупинки працівниками поліції. За кермом зазначеного транспортного засобу перебував ОСОБА_1 . При цьому працівник поліції повідомив ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу перебування вказаного транспортного засобу у розшуку.

Положеннями ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо транспортний засіб перебуває в розшуку.

З огляду на вказані положення законодавства, а також наявність у працівників поліції інформації, щодо перебування транспортного засобу FORD FOCUS C-MAX д.н.з. НОМЕР_1 в розшуку, апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень в діях поліцейських щодо зупинки вказаного транспортного засобу.

За наведеного доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не повідомили йому, які саме правила дорожнього руху він порушив є безпідставними, оскільки перебування транспортного засобу у розшуку згідно ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» є самостійною підставою для зупинки транспортного засобу.

Що стосується питання виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, то суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

-запах алкоголю з порожнини рота;

-порушення координації рухів;

-порушення мови;

-виражене тремтіння пальців рук;

-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

-поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначеним нормативним актом не визначено спеціального порядку виявлення у водіїв ознак сп`яніння, зокрема обов`язку визначити такі ознаки одразу після зупинки транспортного засобу. Встановлення наявності чи відсутності таких ознак у водія віднесено до дискреційних повноважень працівників поліції, які визначають їх самостійно за візуальними зовнішніми ознаками водія (різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови), поведінкою водія (поведінка, що не відповідає обстановці) чи наявністю запаху алкоголю з порожнини рота.

Зі змісту матеріалів вбачається, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву (а.п.5). Зі змісту відеозапису вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього тремтіння пальців рук, а також наявності різкого запаху з порожнини рота.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння не одразу після зупинки транспортного засобу, а через певний проміжок часу апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки, як вірно встановив суд першої інстанції, та вбачається з відеозапису саме ОСОБА_1 був ініціатором тимчасового відїзду з місця зупинки транспортного засобу, оскільки з його слів «на плиті готувався суп», на що працівники поліції з метою попередження можливих шкідливих наслідків погодилися та супроводили його і вподальшому разом із ОСОБА_1 повернулися на місце зупинки транспортного засобу. Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 усвідомлював, що після повернення з дому він продовжить спілкування з працівниками поліції як водій транспортного засобу, що був зупинений, адже працівники поліції також викликали слідчо-оперативну групу для фіксації факу виявлення транспортного засобу, що перебуває в розшуку.

В той же час, зі змісту відеозапису вбачається, що після повернення на місце зупинки транспортного засобу працівники поліції запитали у ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на виявлені працівниками поліції ознаки сп`яніння, суд апеляційної інстанції не вбачає будь-яких порушень в діях поліцейських, які запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Чинні положення КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 не передбачають обов`язку працівників поліції виявити ознаки сп`яніння та запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння одразу після зупинки транспортного засобу.

Що стосується керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння то зазначена обставина, підтверджується сукупністю доказів, що наявні в матеріалах справи, зокрема змістом протоколу про адміністративне правопорушення, чек-тесту з результатами огляду за допомогою спеціального технічного засобу, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, відповідно до яких результат огляду ОСОБА_1 на місці зупинки 0.58 проміле.

Твердження ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження результатів тесту, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки зі змісту відеозапису вбачається, що результати спеціального технічного засобу одразу після огляду були повідомлені ОСОБА_1 працівником поліції. Крім того, вказані результати огляду зафіксовані на відповідній роздруківці. Будь-яких зауважень щодо неточності вимірів, відсутності сертифіката спеціального технічного засобу чи відомостей про його повірку ОСОБА_1 не зазначав.

Факт продуття ОСОБА_1 спеціального технічного засобу тричі поспіль не вказує на будь-яку недостовірність зафіксованих результатів огляду, оскільки зі змісту відеозапису вбачається, що причиною неодноразового продуття технічного засобу було неналежне виконання ОСОБА_1 інструкцій працівників поліції. Лише коли ОСОБА_1 виконав всі інструкції поліцейських, вдалося провести його огляд за допомогою технічного засобу.

Зауваження ОСОБА_1 щодо відсутності свідків під час його огляду на стан сп`яніння також є безпідставними, оскільки чинні положення Кодексу України про адміністративні правопорушення та підзаконних нормативно-правових актів, що передбачають порядок огляду водія на стан сп`яніння не передбачають обов`язкового залучення свідків до вказаної процедури.

Відповідно до ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції застосовано технічні засоби відеозапису. Таким чином залучення свідків не було необхідним.

Враховуючи вищевикладене, відсутні будь-які підстави сумніватися у вірності результатів огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу.

Зауваження апелянта про те, що працівники поліції безпосередньо не зафіксували на відеозаписі результати спеціального технічного засобу, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки положення ст.266 КУпАП та відповідних відомчих інструкцій не вимагають фіксації результатів спеціального технічного засобу, що відображені саме на екрані приладу. Відповідні результати роздруковуються та долучаються до матеріалів.

Крім того, згідно відеозапису з нагрудного відеореєстратора вбачається, що після проведення огляду працівники поліції повідомили ОСОБА_1 результати огляду, а саме 0,58 проміле.

Що стосується направлення ОСОБА_1 до медичного закладу в с.Степанівка, то вказана обставина не свідчить про порушенням працівниками поліції порядку направлення водіїв на огляд для встановлення стану сп`яніння, оскільки згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. № 726-р с.Степанівка включено до складу Херсонської міської територіальної громади.

Згідно з п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

З огляду на те, що відповідно до матеріалів справи транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинено в м.Херсон, вул.Каштанова 19Б працівники поліції правомірно доставили ОСОБА_1 до медичного закладу в с.Степанівка, що знаходиться в межах Херсонської міської територіальної громади.

Чинні положення КУпАП та вказаної Інструкції не передбачають долучення до матеріалів справи доказів неможливості доставки водія до іншого медичного закладу. Крім того, вказані нормативні акти не наділяють водія правом обирати медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння.

Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду в КНП «ХОЗ з НПД ХОР», що знаходиться в с.Степанівка.

Водночас прибувши до медичного закладу ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі з підстав, що його не влаштовує обраний лікарем метод.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо обставин відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд погоджується із позицією суду першої інстанції із вказаного приводу, оскільки Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

При цьому обов`язковим є проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а також у разі дорожньо-транспортної пригоди.

В інших випадках визначення порядку та методів огляду відноситься до дискреційних повноважень лікаря, втручання в які інших осіб, зокрема водія недопустиме.

В даному випадку факт відмови від огляду в медичному закладі є вторинним і не спростовує встановлений за допомогою спеціального технічного засобу стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Більш того, перебуваючи в медичному закладі ОСОБА_1 мав можливість спростувати наявність у нього стану алкогольного сп`яніння шляхом проходження огляду в медичному закладі, однак такою можливістю не скористався, а відмовився здавати сечу.

Безпідставними також є посилання ОСОБА_1 на порушення судом першої інстанції його права на захист, яке виразилося у розгляді справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дійсно положеннями ст.268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В той же час дана норма містить виключення, згідно з яким справу може бути розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що справа стосовно ОСОБА_1 перебувала в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області з 23 грудня 2024 року. За вказаний час суд неодноразово призначав судові засідання для розгляду справи, про що належним чином повідомлявся ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог процесуального законодавства місцевий суд повідомив ОСОБА_1 і про судове засідання, що призначене на 14:00 год. 06 березня 2025 року, що не заперечується стороною захисту.

У вказане судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. В той же час, ОСОБА_1 надав суду свої письмові пояснення в яких виклав власну позицію щодо обставин оформлення стосовно нього матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Крім того, захист інтересів ОСОБА_1 у даній справі здійснює адвокат Семенова О.В., яка подала до суду клопотання про закриття провадження у справі. Вказані пояснення та клопотання судом було враховано під час розгляду справи.

З огляду на викладене суд першої інстанції дотримався вимог, передбачених ст.268 КУпАП та правомірно розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 у зв`язку із чим апеляційний суд не вбачає в таких діях місцевого суду будь-які ознаки порушення права на захист ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не зміг подати письмове клопотання з належними доказами через те, що як військовослужбовець перебував на виконанні бойового розпорядження, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вказані обставини (щодо залучення до виконання бойового розпорядження) не підтверджені жодними доказами.

Більш того, в ході апеляційного провадження задля дотримання прав ОСОБА_1 апеляційний суд викликав його в судові засідання та надав достатньо можливостей для забезпечення участі ОСОБА_1 разом із захисником в судовому засіданні, а також можливості надання в судовому засіданні пояснень чи доказів. Однак, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, додаткових доказів чи пояснень не надав.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не вбачає будь-яких даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям, що характеризують особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І.Коровайко