Справа № 127/6960/25
Провадження №3/127/1490/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2025 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковальчук Л.В., за участю захисника Чайки А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2025 року о 00:34 год. по вул. Чумацька, 264 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «VW Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду повідомив наступне. Він військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 . 03 березня після опівночі, в період дії комендантської години, він з товаришем ОСОБА_2 перебували на вулиці в його автомобілі, який був припаркований на узбіччі. В цей час до них під`їхали поліцейські, попросили пред`явити документи, а в подальшому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він не відмовлявся від проходження огляду в наркологічному диспансері, однак алкотестер був несправний, тому не показував результат огляду. Він наполягав на заміні алкотестера, на що йому відмовили. В наркологічному диспансері він не зміг пройти медичний огляд у зв`язку з несправністю алкотестера. В судовому засіданні ОСОБА_1 стверджував, що він не керував транспортним засобом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду повідомив наступне. Він військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 . 03 березня вночі, в період дії комендантської години, він зі своїм колегою ОСОБА_1 перебували на вулиці в автомобілі марки «VW Passat», який був припаркований. Того вечора він вживав алкоголь, їхати за кермом не міг, тому зателефонував до свого товариша ОСОБА_3 , щоб останній відвіз його додому. Коли вони чекали ОСОБА_3 в автомобілі, до них під`їхали працівники поліції, запідозрили, що ОСОБА_1 може перебувати в стані алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд. Після цього ОСОБА_1 поїхав з поліцейськими в наркологічний диспансер.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду повідомив наступне. Він військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 . 03 березня приблизно о 23:00 год. до нього зателефонував його товариш ОСОБА_2 та попросив під`їхати, щоб подивитися автомобіль ОСОБА_1 , який він мав намір придбати. Він, в період дії комендантської години, поїхав на місце зустрічі, щоб подивитися на вказаний автомобіль. По дорозі він помітив, що перед ним їдуть поліцейські. Доїхавши до автомобіля марки «VW Passat» поліцейські зупинилися та пішли до вказаного автомобіля. Він зрозумів, що у тому автомобілі знаходяться ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Побачивши, як поліцейські спілкуються зі ОСОБА_1 , він з того місця поїхав, оскільки не хотів мати проблеми з поліцією.

Захисник Чайка А.О. надав суду заперечення на протокол, в яких вказує, що на ряд порушень при складанні протоколу. Зокрема, що на відеозапису з боді камер відсутній момент зупинки транспортного засобу. Це свідчить, що ОСОБА_1 не керував вказаним транспортним засобом. Крім цього, захисник стверджує, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 в наркологічному диспансері проведено з порушенням вимог закону. Так, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а лише стверджував про несправність алкотестера. При цьому, лікар не провела контрольний перевірочний тест Драгера, не сказала дату калібрування пристрою, не надала ОСОБА_1 інший алкотестер, а провела ОСОБА_1 фізичні вправи-тести, результати яких у висновку не зазначені. Крім цього, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було здійснено за відсутності Військової служби правопорядку, що є порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП. Враховуючи викладене, захисник просить суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні було переглянуто відеозапис з нагрудних камер поліцейських. Зокрема з відео вбачається, що в момент, коли поліцейські підійшли до автомобіля, ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля на водійському сидінні, який вже не рухався, однак двигун був ввімкнений, моргали аварійні вогні. При цьому ОСОБА_1 не заперечує, що керував автомобілем, розповідає, що везе свого товариша додому у район Старого міста. Після перевірки документів, працівники поліції пропонують ОСОБА_1 відкрити багажник для перевірки, на що ОСОБА_1 погоджується. З відеозапису вбачається, що у працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння та керував в такому стані транспортним засобом. На пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки або в наркологічному диспансері ОСОБА_1 відповідає, що згоден пройти огляд в наркологічному диспансері. В приміщенні наркологічного диспансеру лікар неодноразово пропонує ОСОБА_1 пройти огляд з допомогою пристрою «Драгер», на що ОСОБА_1 стверджує, що не може продути, робить вигляд, що намагається здійснити видих у спеціальну трубку, однак пристрій результат не показує і не видає звуковий сигнал. Тривалий час ОСОБА_1 не виконує вказівки лікаря щодо правильного проходження огляду, не здійснює довгий видих у пристрій. Через деякий час лікар вказує, що у висновку огляду буде вказано, що ОСОБА_1 відмовився від огляду.

Дослідивши докази, наявні у справі, заслухавши особу, щодо якої складено протокол, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 6 вказаного Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту наведеної норми слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає не лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що і мало місце в даному випадку.

Так, відеозапис, який долучено до справи, повністю підтверджує те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «VW Passat», а поведінка ОСОБА_1 в наркологічному диспансері вказує на те, що він навмисно ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння, намагаючись зробити вигляд, що продуває у прилад.

Разом з тим, свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були допитані в судовому засіданні, жодним чином не спростували винуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушенні. Так, вказані свідки надали суду суперечливі пояснення з приводу причини їх зустрічі вночі у місті. Свідок ОСОБА_3 проїжджав біля місця зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 , але зі свого автомобіля не виходив, тому не може знати, що там відбувалося. Таким чином, суд вважає пояснення вказаних свідків неправдивими та наданими з метою створення штучного алібі їх колезі та приятелю ОСОБА_1 .

В судовому засіданні захисник стверджував, що поліцейськими було порушено вимоги ч. 3 ст. 266-1 КУпАП, а саме при проведенні огляду військовослужбовця Збройних Сил України не було залучено уповноважену посадову особу.

Частиною 3 ст. 266-1 КУпАП передбачено, що в разі наявності підстав вважати, що військовослужбовець Збройних Сил України у стані сп`яніння перебуває на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, то огляд такого військовослужбовця проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Поліцейськими було направлено ОСОБА_1 на огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з тим, що були підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи, що ОСОБА_1 від такого огляду відмовився, стан сп`яніння у нього встановлено не було. Оскільки, у поліцейського не було підстав вважати, що ОСОБА_1 порушив ст. 178 КУпАП (поява у громадських місцях у п`яному вигляді), тому він і не повинен був виконувати вимоги ч. 3 ст. 266-1 КУпАП. Крім цього, ОСОБА_1 їхав на власному автомобілі в місті у комендантську годину, тому у поліцейського не було підстав вважати, що ОСОБА_1 в момент його зупинки виконував обов`язки військової служби. У зв`язку з тим, що статтею 266-1 КУпАП не передбачено залучення відповідних посадових осіб до огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони керують транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, то вимог вищевказаної статті порушено не було.

Таким чином винуватість ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 260877 від 03.03.2025 року, рапортом працівника поліції, висновком медичного огляду № 0119 від 03.03.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовився, а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Дії ОСОБА_1 утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд вважає, що обставини викладені в запереченнях захисника спростовуються сукупністю доказів, дослідженими в судовому засіданні.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, 284, 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі сімнадцять тисяч гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі шістсот п`ять гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя :