1Справа № 335/1774/25 3/335/729/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД №984856, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №984856, 08.02.2025 року о 21-34 годині, в м. Запоріжжя, вул. Патріотична, біля будинку №58, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Accent», д.н. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце пригоди залишив.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України.

В судове засідання, особа, що притягується до адміністративної відповідальності не з`явився, про час та день судового засідання сповіщався завчасно, причину неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Полулях С.Ю. просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, надавши письмові заперечення.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_2 не з`явився, про час та день судового засідання сповіщався завчасно, конверт повернутий на адресу суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Заслухавши пояснення представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Полуляха С.Ю. та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено у ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Пунктом 2.10 (а) ПДР України передбачено, що уразі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №984856 від 11.02.2025 щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП до матеріалів справи додано схему місця ДТП з фототаблицею; рапорт інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 1УПП в Запорізькій області ДПП Григорьєва В.; письмові пояснення водія ОСОБА_1 ; письмові поясненнями ОСОБА_2 ; фото -таблиця з пошкодженнями транспортних засобів; відеозаписом події.

Як встановлено в судовому засіданні із пояснень представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Полулях С.Ю., ОСОБА_1 на момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди (зіткнення) не відчув, умислу залишати місце дорожньо-транспортної пригоди не мав, поїхав з місця зіткнення, оскільки не усвідомлював, що він став учасником ДТП. А отже, умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП в його діях відсутній. При цьому будь-які докази про те, що він дійсно залишив місце ДТП в матеріалах справи не має, а один протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом.

Таким чином, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не мав жодного наміру приховати факт вчинення правопорушення та залишити місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки навіть не усвідомлював того, що вчинив ДТП, матеріалами справи не спростовуються.

Отже, в матеріалах справи відсутні достатні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, приходжу до переконання, що провадження в даній справі підлягає до закриття на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В.Воробйов