Провадження №33/812/176/25 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП Головуюча у першій інстанції Орленко Л. О.
Доповідачка апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі:

головуючої - судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Травкіної В. Р.

захисника Венделя О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Венделя О. М. на постанову Веселинівського районного суду Миколаївської області від 2 квітня 2025 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ЗСУ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно до постанови суду, 9 червня 2024 року о 22 годині 30 хвилині у с-щі Веселинове Вознесенського району Миколаївської області по вулиці Одеській водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «УАЗ-469», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння водій пройшов за своєю згодою на місці зупинки з показником приладу Алкотестеру Драгер 6820 в 0,84 проміле, що зафіксовано за допомогою технічного приладу відеозапису.

Постановою Веселиновського районного суду Миколаївської області від 2 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, захисник адвокат Вендель О. М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження, у зв`язку з відсутністю у справі належних та допустимих доказів.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, не відповідає вимогам закону.

У скарзі зазначає про те, що суд самостійно змінив дані про особу, які стосуються місяця народження ОСОБА_1 , що є недопустимим та прийняв до уваги чек-тест з результатом огляду за допомогою алкотестеру Драгер, строк калібрування якого закінчився. До протоколу додано диск відеозапису, але не зазначено дані про технічний прилад за допомогою якого здійснювалася відеофіксація події. Тому і протокол і чек-тест не є належними доказами. З відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе тверезо, внаслідок чого підстав для проходження ним огляду не було.

На жаль, суд першої інстанції не надав оцінку вищезазначеним обставинам у своїй постанові, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

До судового засідання до суду апеляційної інстанції особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, не з`явилася, про дату та час повідомлена належним чином, заяв та клопотань про відкладення слухання справи не надала. Розгляд справи проведено за відсутності ОСОБА_1 , у присутності його захисника у відповідності до статті 294 КУпАП.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, у їх межах, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Венделя О. М., а також вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усіх наявних доказів, що містяться у справі та є будь-якими фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, у якій повинен міститися опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Так, за матеріалами справи ОСОБА_1 ставиться в провину порушення пункту 2.9а ПДР України, з огляду на який, він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено за допомогою алкотестера Драгер з показником в 0,84 проміле, з якими водій погодився.

Сам протокол про адміністративне правопорушення складено у присутності водія ОСОБА_1 , як і акт огляду та чек-тест, з якими водій ознайомлений, але відмовився від їх підпису.

З відеозапису вбачається, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що у нього вбачаються ознаки сп`яніння, внаслідок чого запропонував йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, з чим водій погодився.

Водію ОСОБА_1 надали запакований мундштук, який він сам розпакував та намагався пройти огляд за допомогою алкотестера, але дві спроби здійснив з недостатньою кількістю повітря, після чого йому ще раз роз`яснено, як треба проходити огляд та запропоновано проїхати до лікарні, у випадку неможливості його проходження на місці. На третій раз водій набрав достатній обсяг повітря для проведення аналізу, внаслідок чого приладом зафіксований результат в 0.84 проміле.

За наведених обставин твердження захисника про недостовірність результату огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з декількома спробами водія пройти такий огляд є помилковими, оскільки при проведенні огляду ОСОБА_1 отримано лише один позитивний результат, і при намаганні проведення двох попередніх спроб алкотестер аналізу не проводив за недостатністю набраного водієм обсягу повітря для проведення цього аналізу. Не є слушними і доводи стосовно сумнівів у правильності показників технічного засобу, застосованого поліцейськими для проведення огляду, оскільки повірка технічного засобу здійснена 4 грудня 2023 року, а проведення огляду відбулося 9 червня 2024 року, тобто у строк, що є меншим одного року.

За змістом наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 передбачено, що ті газоаналізатори (алкотестери), які вже перебувають у користуванні, можуть використовуватися за умови проведення їх періодичної перевірки кожного року. Тобто на час події строк відповідності алкотестеру технічним умовам не закінчився.

Не має значення і відповідність поведінки водія на відеозаписі розумінню тверезості, оскільки визначення наявності ознак сп`яніння має значення лише у випадку відмови водія пройти огляд на вимогу поліцейських, а не при підтвердженні стану алкогольного сп`яніння при проходженні водієм огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Усі інші заперечення стосовно відсутності дати у акті огляду чи даних про технічний запис відеозапису у протоколі не мають правового значення, оскільки усі надані уповноваженими особами докази до протоколу узгоджуються між собою, зокрема, за відеозаписом події, за яким водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейських пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за наслідками чого у нього підтверджений стан алкогольного сп`яніння, з чим він усно погодився та висловив свою згоду на запитання патрульного поліцейського о 22.44.33 запису від 9.06.2024. В подальшому відмовився від проставлення підпису у акті та протоколі, підписав при тому чек-тест з результатами огляду (а.с.1-5).

Доводи захисника про відсутність даних про технічний засіб, за допомогою якого здійснена відеофіксація події, не є слушними, оскільки наведена адвокатом у скарзі судова практика стосується розгляду справ іншої судової юрисдикції та пов`язана з винесенням компетентним органом, який є відмінним від суду, постанов про притягнення осіб до адміністративної відповідальності з їх складенням в порядку статті 283 КУпАП.

В даному випадку підставою для розгляду справи судом є не постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а складення протоколу про адміністративну відповідальність, як доказ стосовно вчинення особою адміністративного правопорушення та підставу його розгляду судом. Внаслідок такого розгляду вказівка в протоколі ідентифікуючих ознак технічного засобу відеозапису не передбачена.

Сам протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджуються з даними, які містяться у відеозаписі, здійсненому працівниками поліції на спеціальний технічний засіб, та письмових доказах, доданих до протоколу.

У відповідності до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями статті 266 КУпАП та пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І, положень розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, та у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

Отже, за матеріалами справи вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд, за результатами якого у нього встановлений стан алкогольного сп`яніння, під час якого він керував транспортним засобом.

Тому посилання захисника на відсутність у справі про адміністративне правопорушення належних та допустимих доказів, які б підтверджували об`єктивну сторону правопорушення, не є слушними.

За положеннями статті 251 КУпАП докази у справах про адміністративні правопорушення не поділяються на допустимі та не допустимі, а досліджуються усі в своїй сукупності та на їх підставі встановлюється наявність чи відсутність самого адміністративного правопорушення, а також винність даної особи в його вчинені.

Твердження захисника про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як особи, відносно якої протокол про адміністративне правопорушення складено не було за відмінністю даних про місяць його народження, не заслуговують на увагу, оскільки такі дані внесені поліцейськими у відповідності до відомостей, які зазначені у посвідченні водія ОСОБА_1 , яким такий документ наданий поліцейським під час посвідчення його особи (а.с.8-9), а їх правильність перепровірена судом під час судового розгляду справи відповідно до статті 279, 280-281 КУпАП на підставі паспортних даних особи (а.с.82). Тобто на час самої події особа використовувала документ, який містить неправильні відомості щодо його місяця народження, при тому надав суду вже інші відомості, але в обох випадках стосується однієї і тієї же особи.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності доказів, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі.

Тому прийняте судом рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

При тому апеляційний суд звертає увагу на те, що захисником у змісті апеляційної скарги не наведено жодних обставин, які могли бути підставою для закриття провадження у справі у випадках, передбачених положеннями статті 247 КУпАП. А усі інші наведені ним доводи не лише оцінені судом першої інстанції, а ще і перепровірені в суді апеляційної інстанції.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Венделя О. М. залишити без задоволення, а постанову Веселинівського районного суду Миколаївської області від 2 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова