Справа № 758/2722/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

25 квітня 2025 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2025 року, о 00 годині 03 хвилини, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та вчинив сварку в ході якої почав бити свою дружину ОСОБА_2 по обличчю, чим саме зламав ніс та вибив декілька зубів, чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру та правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою суду від 04 березня 2025 року, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повернуто до Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві для доопрацювання (дооформлення).

10 квітня 2025 року до суду повторно направлено адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 та додано лист щодо відсутності підстав внесення відомостей про кримінальний проступок, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та заяву ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що за обставин вказаних в адміністративному протоколі він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_2 .

Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У відповідності до п. 17 ч. 1 ст. ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Водночас, ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), у редакції чинній з 19 грудня 2024 року, передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, вчинення домашнього насильства характеризується такою обов`язковою ознакою, як завдання наслідків у виді шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

До протоколу долучено висновок експертного дослідження №041-226-2025, у висновках якого заначено, що відсутність медичної документації, в тому числі результатів додаткових досліджень ОСОБА_2 , не дозволяє судити про характер та ступінь тяжкості її тілесних ушкоджень, згідно п.п. 4.13.1; 4.13.4 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України» №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України.

Крім цього, згідно повідомлення завідувача відділу судово-медичної експертизи живих осіб ОСОБА_3 , у графі: «за результатами дослідження (обстеження) встановлено: наявність тілесних ушкоджень», міститься позначка, навпроти слова «так», що в подальшому виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки, адміністративна відповідальність настає за умови вчинення домашнього насильства, фізичного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У письмових поясненнях від 03 квітня 2025 року ОСОБА_2 зазначила, що вона в категоричній формі відмовляється від внесення відомостей до ЄРДР за ст. 125 КК України, просила суд закрити справу про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, оскільки з чоловіком ОСОБА_1 дійшла примирення, зазначила, що до останнього претензій немає.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які надійшли після доопрацювання, неможливо встановити характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , оскільки будь-яких інших документів стосовно завданих тілесних ушкоджень останній до вже долученого висновку експерта не надано

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Так, згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Отже, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

Керуючись ст. ст., ч. 1 ст. 173-2, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. О. Денисов