ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю захисника адвоката Романюка В.Я., перевіривши апеляційні скарги: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Романюка І.М., на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 березня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 березня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 17.02.2025 року о 21 год. 15 хв. у м. Чернівці по вул. Бережанська, 17 керував транспортним засобом марки «Jeep» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest ARND-0041» відмовився, від проходження медичного огляду у медичному закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога також відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник адвокат Романюк І.М., кожен окремо, подали апеляційні скарги.

У своїй апеляційній скарзі адвокат Романюк В.Я. просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 березня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КПК України, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння.

Зазначає, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не була законною, а поліцейський не надав йому можливість скористатись правовою допомогою.

ЄУНСС:727/2196/25 Головуючий у 1-ій ін-ції: Одовічен Я.В.

НП:33/822/176/25 Суддя-доповідач: Потоцький В.П.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні бути перевірені іншими доказами. Крім того, у протоколі не зазначено назву технічного засобу та маркування, яким здійснювалась відеофіксація.

На думку апелянта, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а згідно з ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Також уважає, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки він чітко відповідав на запитання поліцейських, поводив себе тактовно, його поведінка відповідала обстановці.

ОСОБА_1 у поданій ним апеляційній скарзі також просить скасувати постанову районного суду щодо нього, та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Уважає, що постанова районного суду прийнята з порушенням норма матеріального та процесуального права, при цьому висновки суду не відповідають обставинам справи.

Стверджує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а у протоколі висловив незгоду з підозрою поліцейських.

Зазначає, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога від 17.02.2025 р.

Вказує, що докази, які наявні у матеріалах справи, містять часові розбіжності, зокрема, згідно з протоколом транспортний засіб під його керуванням було зупинено о 21 год. 15 хв., однак згідно з відеозаписом у цей час працівники поліції рухаються позаду його транспортного засобу по вул. Бережанській у м. Чернівці.

Уважає, що поліцейськими порушено порядок огляду на стан сп`яніння, а відтак такий огляд є недійсним.

Звертає увагу і на те, що працівники поліції не відстороняли його від керування транспортним засобом, що викликає сумніви у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів.

Також, на думку апелянта, районним судом не було враховано його особу та майновий і сімейний стан.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, при цьому його захисник адвокат Романюк В.Я. не заперечував проти розгляду справи без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши захисника адвоката Романюка В.Я. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційних скарг та просив їх задовольнити, перевіривши такі доводи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить такого.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП, серед іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння у законному порядку, повністю доведена наявними у справі доказами, яким районний суд дав правильну юридичну оцінку, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Зокрема, дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №249842, свідчать про те, що ОСОБА_1 17.02.2025 року о 21 год. 15 хв. у м. Чернівці по вул. Бережанська, 17 керував транспортним засобом марки «Jeep» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest ARND-0041» відмовився, від проходження медичного огляду у медичному закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога також відмовився чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.1).

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. При цьому, будь-які зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зазначена у вказаному вище протоколі суть адміністративного правопорушення повністю узгоджується з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому доводи апелянтів у цій частині не знайшли свого підтвердження.

Що стосується тверджень захисника про те, що у протоколі не зазначено назву технічного засобу та маркування, яким здійснювалась відеофіксація, то такі є необґрунтованими, оскільки ст.256 КУпАП це не передбачено.

Водночас обставини, викладені у вищезазначеному протоколі, підтверджуються й іншими доказами, наявними у справі.

Так, із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і порушення координації рухів, відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Alcotest» (а.с.4).

Із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння в ЧОНД (а.с.5).

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах зазначених у вказаному протоколі, підтверджується відеозаписами з боді-камер працівників поліції, з яких вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, пройти огляд на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку, однак водій відмовився пройти такий огляд як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу так і в закладі охорони здоров`я (а.с.18 диски, відеозапис з 21 год. 32 хв. по 21 год. 34 хв).

Отже, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, є безпідставними та спростовуються вищенаведеними доказами.

Поряд з цим, дослідивши вказаний відеозапис, апеляційним судом не встановлено порушень вимог закону щодо підстав та порядку проведеного огляду, які були б підставами для закриття справи про адміністративне правопорушення, а тому й у цій частині доводи апелянтів є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до тверджень сторони захисту щодо необґрунтованості встановлених працівниками поліції та зазначених у матеріалах справи ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , та не приймає їх до уваги, як такі, що мають суб`єктивний характер.

Доводи захисника Романюка В.Я. про те, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують законність зупинки транспортного засобу, є безпідставними.

Так, відповідно до п.1, 3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

Із відеозаписів, долучених до матеріалів справи працівниками поліції, вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за порушення ПДР, у тому числі вчинення дорожньо-транспортної пригоди, про що повідомлено водієві.

Отже, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції була законною.

Окремі недоліки, на які вказують апелянти, є несуттєвими та такими, що не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Що стосується посилань апелянтів на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено працівниками поліції від керування транспортним засобом, то такі не є тією безумовною підставою для визнання його дій такими, що не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поряд з цим, апеляційним судом досліджено висновок №7 від 17.02.2025 р., наданий ОСОБА_1 , згідно з яким у останнього ознак сп`яніння не виявлено, однак такий висновок суд до уваги не бере, оскільки такий було надано лікарем-наркологом не у відповідності до ст.266 КУпАП (без участі поліцейського). Крім того, ОСОБА_1 ставиться у провину не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Безпідставними є і доводи про те, що поліцейський не надав ОСОБА_1 можливість скористатись правовою допомогою, оскільки такі доводи спростовуються відеозаписом подій.

Отже, дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких істотних порушень норм процесуального чи матеріального права судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення районним судом повністю враховано вимоги ст. 33 КУпАП.

Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено, а тому подані апеляційні скарги слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та апеляційну скаргу його захисника адвоката Романюка В.Я. залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький