Провадження № 33/801/371/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Медяний В. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Медяного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Стьоби Ю.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

установив:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_1 02.11.2024 о 03:54 год. в м. Вінниця по вул. Брацлавська, 14, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки, у встановленому законом порядку, зі згоди водія, за допомогою приладу «Drager 0460», результат позитивний 1, 32 проміле.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 02.11.2024 о 06:15 год. в м. Вінниця по вул. Коріатовичів, 209А, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник Стьоба Ю.М. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану постанову, а справу закрити у зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що справа була розглянута у відсутність ОСОБА_1 , що є істотним порушенням його прав та інтересів, оскільки він був позбавлений можливості дати свідчення з метою захисту свої прав. Суд при розгляді справи вимагав у адвоката дати пояснення по суті справи, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Висновки суду про визнання ОСОБА_1 винним у тому, що 02.11.2024 він керував

транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються зібраними в справі доказами. Так, рух автомобіля, а також той факт, що ОСОБА_1 перебував під час руху за його кермом не зафіксований, тому вимога, щоб ОСОБА_1 пройшов на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер алкотест 0460» була безпідставною. На роздруківці результату дослідження приладу «Драгер алкотест 0460» вказана зовнішня температура повітря +20 градусів, хоча насправді температура становила +10 градусів. Дана обставина вказує на той факт, що прилад є несправним і його показники у т.ч. з приводу вмісту алкоголю є хибним. ОСОБА_1 вимагав від працівників поліції надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку алкотестера, яким проводилось дослідження та провести дослідження ще раз, однак йому в грубій формі було відмовлено та складено адміністративний протокол.

У судовому засіданні адвокат Стьоба Ю.М. підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, не заперечував щодо проведення судового розгляду у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення адвоката, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписів ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з приписів ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена наявними у справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надано:

протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 164347 від 02.11.2024 (1), ЕПР1 № 164354 від 02.11.2024 (2);

результат тесту з приладу «Drager 0460»;

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, рапорти від 02.11.2024;

та відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За результатами перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги підстав вважати, що суддя місцевого суду неправильно застосувала норми матеріального закону, у суду апеляційної інстанції немає.

Доводи апелянта про те, що справа була розглянута у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без належного встановлення всіх обставин справи та перевірки їх доказами, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, таке рішення ухвалене з метою недопущення безпідставного відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що вказана справа не одноразово призначалась до розгляду, однак ОСОБА_1 звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи, про залучення захисника та з іншими клопотаннями. При цьому ОСОБА_1 достеменно було відомо про судовий розгляд, а також він реалізував своє право користуватись правовою допомогою адвоката, який був присутній у судовому засіданні.

Щодо доводів адвоката про те, що температура повітря, яку зазначено у замірах Драгера значно відрізняється від реальної температури повітря у той день, апеляційний суд зазначає таке.

Різниця в температурі повітря під час проведення огляду та вказаної у роздруківці приладу «Драгер», на що посилається адвокат, не ставить під сумнів правомірність використання приладу та результатів проведеного огляду на стан сп`яніння, оскільки технічний прилад «Драгер» не є приладом для вимірювання зовнішньої температури.

Окрім того, прилад Драгер перебуває не безпосередньо у поліцейського, а знаходиться в автомобілі у відповідному чохлі для зберігання, тому його показники температури повітря не повинні чітко відповідати температурі навколишнього середовища. Зрештою прилад знаходився в салоні службового автомобіля, де працювала пічка, а тому він не міг показати температуру, яка була в цей час на вулиці.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 , пройшовши огляд на стан сп`яніння, не висловлював жодних зауважень з приводу зазначеної температури та підписав результати перевірки, зазначені в роздруківці. Жодних вимог до працівників поліції щодо надання йому сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку алкотестера, яким проводилось дослідження, не заявляв, і не наполягав на повторному проведенні дослідження. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про можливість проїхати для додаткового огляду до медичного закладу, останній погодився, однак після приїзду до медичного закладу відмовився проходити медичний огляд.

Апеляційний суд зазначає, що в провину ОСОБА_1 ставиться не тільки порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а й порушення вимог п.2.5 ПДР, тобто відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас різниця температури під час проходження огляду на стан сп`яніння 02.11.2024 в 03 год. 56 хв. жодним чином не спростовує факт відмови ОСОБА_1 02.11.2024 в 06 год.15хв. від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також не спростовує наведених доказів, якими підтверджується даний факт.

Доводи щодо недоведення факту керування ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовуються наявним відеозаписами згідно з якими ОСОБА_1 не заперечував виконання функцій водія. При цьому апеляційний суд розцінює позицію сторони захисту про недоведення факту керування, як таку, що спрямована на уникнення від адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

З урахуванням наведеної сукупності обставин, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і такими, що свідчать про намагання уникнути накладення на ОСОБА_1 безальтернативного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції урахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника ОСОБА_1 та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для скасування постанови та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Стьоби Ю.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Медяний