Номер провадження: 33/813/620/25
Головуючий у першій інстанції Донцов Д.Ю.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря - Соболєвої Р.М.,

захисника - адвоката Топунової Анни Миколаївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу захисника Топунової Анни Миколаївни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 3 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2025 року справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП № 522/21991/24 (провадження № 3/522/1455/25) та про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП № 522/21991/24 (провадження № 3/522/1456/25) об`єднано в одне провадження. Присвоєно об`єднаній справі № 522/21991/24 провадження № 3/522/1455/25.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ст. 124 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 24.11.2024 о 08:37 год в м. Одеса по вул. Велика Арнаутська 84, на перехресті доріг вул. Велика Арнаутська та вул. Преображенська, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом KIA Ceed д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався на дозволений сигнал світлофора, в результаті чого сталось зіткнення з транспортним засобом HONDA Accord д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим ОСОБА_1 порушив п. 8.7.3 ґ ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальну шкоду, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 24.11.2024 о 08:40 год. в м. Одеса по вул. Велика Арнаутська, 107, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом KIA Ceed д.н.з. НОМЕР_1 , стосовно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом від 11.03.2019, такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Топунова А.М., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за ч. 3 ст. 126 КУпАП на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги є те, що:

- в матеріалах справи відсутня інформація щодо того, чи був належним чином ОСОБА_1 повідомлений про винесення постанови 36106344 від 11.03.2019;

- під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 не було відомо про наявність відносно нього таких обмежень, а відтак він не усвідомлював протиправний характер своїх дій та не бажав настання будь-яких наслідків, що дає підстави стверджувати про відсутність вини;

- сам по собі протокол не є безумовним та беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення;

- в матеріалах справи відсутні належні, достовірні та допустимі докази прямого умислу у діях ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність об`єктивної сторони;

- на утриманні ОСОБА_1 перебуває дитина з інвалідністю, що унеможливлює застосування обмеження у праві керувати транспортними засобами.

В судовому засіданні захисник Топунова А.М. підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за ч. 3 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне право-порушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному до-слідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що апелянт оскаржує постанову суду в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

За ст. 124 КУпАП вина ОСОБА_1 встановлена судом та постанова в наведеній частині не оскаржується правопорушником, що з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП не переглядається апеляційним судом.

В оскаржуваній частині, визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення від ЕПР1 №180942 від 24.11.2024; копією постанови Саратського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління Міністерства юстиції в Одеській області від 11.03.2019 ВП № 36106344 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом стосовно ОСОБА_1 .

Так, судом першої інстанції були встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, разом з тим такий висновок суду об`єктивно не підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

Згідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується у формі умислу. За таких обставин, відповідальна особа, яка склала протокол, повинна довести та надати докази того, що водій транспортного засобу був обізнаний про встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, однак умисно порушив встановлене стосовно нього обмеження, чим вчинив відповідне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №180942 від 24.11.2024 вбачається, що 24.11.2024 р. о 08:40 год. в м. Одеса по вул. Велика Арнаутська, 107, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом KIA Ceed д.н.з. НОМЕР_1 , стосовно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом від 11.03.2019.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (в редакції станом на час вчинення відповідної дії) (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням, до яких належить і повідомлення про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (п. 2 ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення (абз. 3 ч. 9), а також направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною 5 статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що суд, перевіряючи наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

При цьому, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний про існування постанови про встановлення тимчасового обмеження його як боржника у праві керування транспортними засобами від 11 березня 2019 року.

Так, в матеріалах справи наявна постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 11.03.2019, проте відсутні відомості про надіслання копії цієї постанови ОСОБА_1 у спосіб, передбачений спеціальним законом рекомендованим поштовим відправленням (п.п. 13. П. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270).

В ході апеляційного розгляду та в межах доводів апеляційної скарги, 05 березня 2025 року в судовому засіданні клопотання захисника Топунової А.М. про витребування матеріалів виконавчого провадження в частині доказів обізнаності боржника ОСОБА_1 про наявність постанови державного виконавця від 11 березня 2019 року задоволено.

Витребувано з Саратського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірені матеріали виконавчого провадження ВП № 36106344, на підставі яких ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було обмежено у праві керування транспортними засобами в частині доказів належного повідомлення боржника ОСОБА_1 про таку постанову (копії супровідних листів про направлення такої на його адресу, особисті розписки боржника про отримання копії постанови, його ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, акти про відмову від отримання копії постанови, тощо).

08 квітня 2025 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла відповідь.

Згідно наданої Старшим державним виконавцем Саратського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.04.2025 № 6759/21.4/5 відповіді вбачається, що 21.01.2013 відкрито виконавче провадження № 36106344 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 902,62 грн щомісячно, з індексацією, починаючи з 18.01.2012 та до його повноліття

В зв`язку з тим що, боржник ухилявся від сплати аліментів, 11.03.2019 року державним виконавцем винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та була направлена замовною кореспонденцією боржнику.

Натомість, поняття «замовна кореспонденція» вищезазначені Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, не містять, і на таке відсутнє посилання у спеціальному законі.

Отже, доказів належного повідомлення боржника ОСОБА_1 шляхом надіслання на його адресу рекомендованим поштовим відправленням копії постанови про вказане обмеження не надано.

Тобто, всупереч вимогам ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» надіслано постанову іншою кореспонденцією, а не за допомогою рекомендованого поштового відправлення.

Отже, доводи захисника, що ОСОБА_1 не було відомо про наявність відносно нього таких обмежень, є обґрунтованими і знаходять своє підтвердження.

Також апеляційний суд погоджується з твердженням апелянта, що сам по собі протокол не є безумовним та беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Щодо доводів апелянта, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває дитина з інвалідністю, що унеможливлює застосування обмеження у праві керувати транспортними засобами, апеляційний суд відзначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП встановлена судом та не оскаржується правопорушником.

Крім того, апелянт в прохальній частині апеляційної скарги щодо зміни санкції не зазначає.

За змістом ч. 2 ст. 38 КУпАП накладення адміністративного стягнення можливе лише в межах встановленого цією статтею строку для даного виду правопорушень протягом 3-х місяців, який станом на час перегляду постанови суду сплинув, і за таких обставин апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати вказане питання та приведення застосованого стягнення у відповідність із нормами КУпАП.

Підсумовуючи наведене, очевидним є висновок, що орган, який склав протокол не надав беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 3 ст. 126 КУпАП, яких було б достатньо для визнання його винним у вчиненні правопорушення, викладеного в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції не з`ясовано суб`єктивну сторону цього адміністративного правопорушення та суть вчиненого правопорушення; не звернуто уваги, що за відсутності доказів обізнаності про застосоване обмеження в керуванні транспортними засобами, в діях особи відсутній умисел, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, із закриттям провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Виключити з резолютивної частини постанови посилання на ч. 2 ст. 36 КУпАП відносно визначення остаточного адміністративного стягнення.

Вказане не призводить до зміни остаточного стягнення, призначеного ОСОБА_1 судом.

В іншій частині постанова суду як така, що не була предметом апеляційного перегляду, підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Топунової Анни Миколаївни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП скасувати.

Провадження у справі в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Виключити з резолютивної частини постанови посилання на ч. 2 ст. 36 КУпАП відносно визначення остаточного адміністративного стягнення.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова