Справа № 127/1221/25
Провадження № 3/127/260/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.01.2025 о 20.30 год по вул. Маріупольська в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz, д.н. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на паркан будинку № 52 та 54. Внаслідок цього паркани отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав, від дачі показань відповідно до статті 63 Конституції України відмовився. У подальшому за клопотанням його захисника суд відклав судовий розгляд у зв`язку з викликом свідків, однак свідки в судові засідання не з`являлись. При цьому до суду надійшло клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з яким останній просив закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 07.01.2025 за кермом автомобіля був він. Він не впорався з керуванням та пошкодив паркани. Він злякався і пішов з місця події, а машину залишив.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 07.01.2025 брат їхав автомобілем та потрапив у ДТП. До нього подзвонили і він приїхав на місце події. Коли він приїхав, брата вже не було, натомість приїхав батько, який сказав поліції, що автомобілем він не керував.

Заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Вирішуючи питання щодо клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У постанові від 18.01.2024 (справа № 522/12566/18) Верховний Суд (далі ВС) зазначив, що за змістом статей 254, 258, 256, 268 КпАП притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, як зазначив ВС, є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням статті 284 КпАП.

Саме тому для вирішення питання щодо наявності правових підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності суд має попередньо вирішити питання щодо доведеності чи недоведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, за фактом якого складений відповідний протокол. Відсутність в його діянні складу правопорушення свідчитиме про наявність правових підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КпАП.

З диспозиції статті 124 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху (далі ПДР), що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Слід звернути увагу, що зазначена норма є бланкетною.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.1 ПДР.

Зі змісту пункту 12.1 ПДР випливає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

До протоколу про адміністративне правопорушення надані схема ДТП, на якій зафіксовані розташування транспортного засобу, виявлені на ньому та на парканах пошкодження, рапорт поліцейського.

При цьому суд вважає за доцільне зауважити, що у постанові від 20.05.2020 (справа № 524/5741/16-а) Верховний Суд (далі ВС) зауважив, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Аналогічний висновок ВС був зроблений у постанові від 12.07.2023 (справа 607/5610/23).

У рапорті наявне посилання на те, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 . Останній в судовому засіданні від надання будь-яких пояснень відмовився, при цьому допитані за клопотанням захисника свідки повідомили, що автомобілем керував ОСОБА_2 . Оцінюючи такі показання свідків, суд вважає за доцільне зауважити, що останні містять суперечності щодо часу та місця події. Крім того, свідки зауважили в судовому засіданні, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, перебуває у ними в родинних відносинах. Тому суд вважає, що такі показання свідків слід оцінювати критично.

Саме тому суд вважає, що в судовому засіданні підтверджений факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . За результатами судового розгляду також підтверджений факт недотримання останнім вимог пункту 12.1 ПДР, зміст якого наведений вище. Тому діяння ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, за ознаками порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з тим, відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КпАП.

Згідно з частиною другою статті 38 КпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Отже, приймаючи до уваги, що правопорушення було вчинене 07.01.2025, на час розгляду справи, строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 сплинув, а тому суд вважає, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 124, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: