справа № 209/1156/25
№ провадження 3/208/1935/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Данилів С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту Стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з 22.04.2025, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №33 від 28.01.2025, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу автоматизованої обробки інформації департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради, порушив вимоги ч.1 ст.45, п.2-7 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, а саме 01.02.2024 о 13:07 год., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав в повному обсязі.

Прокурор Архаров Д.О. в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, про що свідчать докази наявні в матеріалах справи, а тому просив визнати винним у вчиненні вказаного правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу(ч. 2ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, та суб`єктами відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та на нього поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу корупційного правопорушення має відбуватись через призму оцінки норми ст. 45 Закону, відповідно до якої особи, зазначені у п. 1, п.п. «а», «в»-«ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування(далі декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством (ч. 1 ст. 45 Закону).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у п. 1, п.п. «а»,«в»-«ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а»,«в»-«ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (п. 2 ч. 2 ст. 45 Закону).

Встановлено, що особи, які у 2021-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01.2024. Суб`єкти декларування, зазначені уч. ч. 7-14 ст. 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені ч. ч. 7-14 ст. 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше (п. 2-7 Прикінцевих положень Закону).

З огляду на викладену норму, на осіб, зазначених в ній, покладено обов`язок подання декларації, за несвоєчасне подання якої без поважних причин і передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З огляду на викладене судом встановлено, що на виконання вищенаведених норм ОСОБА_1 був зобов`язаний в період до 31.01.2024 включно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, проте відповідної вимоги не дотримався.

Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку, що факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду. Досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, допущеного ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 172-6 КУпАП, ставити їх під сумнів жодних підстав немає. Так останній допустив порушення вимог ст. 45 Закону, з урахуванням положень п. 2-7 Прикінцевих положень, не подавши відповідну декларацію у встановлені законом строки.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, суспільну небезпечність діяння, особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення не притягувався, суд вважає за необхідне накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі визначеному санкцією ч. 1ст. 172-6 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно дост. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст.40-1, 172-6, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, ст.45, п. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк звернення постанови до виконання - три місяці з моменту набрання виконавчим документом законної сили.

Суддя С.В. Данилів