ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/771/25 Справа № 176/3330/24 Суддя у 1-й інстанції - Крамар О. М. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Лапшина В.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2024 року встановлено, що 20.11.2024 року о 19 год. 27 хв., в м. Жовті Води Дніпропетровської області, по вул. Героїв Чорнобиля, 14, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло), від проходження огляду з метою визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в Криворізькому психоневрологічному диспансері м. Кривий Ріг по вул. Дишинського, 27 відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису бодікамеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі адвокат Лапшин В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить поновити строк на звернення з апеляційною скаргою на постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 . В обґрунтування клопотання зазначає, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 , який копію постанови не отримував. Із заявою про ознайомлення з матеріалами справи захисник звернувся 20.01.2025 року через підсистему «Електронний суд».

Просить в апеляційній скарзі скасувати оскаржену постанову судді першої інстанції щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду винесена з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що в протоколі не зазначено яким пристроєм був здійснений відеозапис працівником поліції, хоча на обов`язковість таких посилань неодноразово зазначав в своїх постановах Верховний Суд.

Звертає увагу, що в матеріалах справи взагалі відсутній відеозапис працівників поліції, який би підтверджував факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом. Натомість мається відеозапис, який починається з того, що двоє чоловіків і двоє працівників поліції спілкуються між собою, і всі четверо знаходяться між двома припаркованими автомобілями.

Вказує, що перший відеозапис під номером який мається в матеріалах справи, починається з 19:44 часу, хоча в протоколі Серія ЕПР № 178333 від 20 листопада 2024 р. зазначено, що 19:27 ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що підтверджує факт того, що відеоматеріал не містить фіксації факту керування підзахисним т.з. і факту його зупинки.

Звертає увагу, що суд перераховуючи ознаки сп`яніння, які встановлені нормами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, не навів які ознаки сп`яніння були встановлені у водія.

Вважає, що суд проігнорував і не надав належної оцінки тому, що в протоколі і на відео зазначений не найближчий медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння, а також пропустив, що в направлені вказаний зовсім інший заклад. Тобто, дані наведені в протоколі, на відео і в направлені різняться, що дає сумніви у неупередженості судді.

Позиції сторін в суді :

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Лапшин В.В. в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомленні про місце, день та час судового розгляду. Від захисника Лапшина В.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку для звернення до суду з апеляційною скаргою захисника Лапшина В.В., діючого в інтересах ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 04 грудня 2024 року. З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була подана через підсистему «Електронний суд» та зареєстрована судом першої інстанції 20 січня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів отримання копії оскарженої постанови суду ОСОБА_1 або його захисником. Разом з тим, в матеріалах справи наявна заява захисника Лапшина В.В. в інтересах ОСОБА_1 про надання йому місцевим судом можливості ознайомитися з матеріалами справи і зробити з них фотокопії, при наявності відеодоказів надати копію даного відеоматеріалу. Проте, матеріали справи не містять доказів надання дистанційного доступу захиснику для ознайомлення з матеріалами справи або іншого способу ознайомлення захисника з матеріалами справи та направлення копії оскарженої постанови захиснику. Тож, ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника Лапшина В.В. та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явниким ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло. від проходження огляду з метою визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в Криворізькому психоневрологічному диспансері м. Кривий Ріг по вул. Дишинського, 27, відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису бодікамеру, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, про що вірно зазначає захисник в своїй апеляційній скарзі

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а його вина підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, яким судом надана повна та належна оцінка, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 178333 від 20.11.2024 року, в якому викладені фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому ОСОБА_1 власноруч поставив підписи;

- рапортом інспектора СРПП ВП № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Іванченка А., в якому зазначено обставини зупинки водія ОСОБА_1 20.11.2024 року через порушення ПДР та обставин виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зокрема, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя. Зазначено про відмову водія ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку та складення відносно ОСОБА_1 протоколу серії ЕПР1 №178333 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанови серії ЕНА №3516712 за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він підтвердив факти, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення від 20.11.2024 року;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3516712 від 20.11.2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами;

- диском з відеозаписом, який був переглянутий судом під час судового засідання, на якому зафіксовано, що поліцейські у зв`язку з виявленими явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, порушення мови) запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі, на що він відмовився. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 20.11.2024 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Апеляційний суд вважає недоведеними доводи сторони захисту щодо допущення працівниками поліції протиправних дій через безпідставну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Так, з відеозапису, доданого до матеріалів даної справи, встановлено, що під час перевірки документів водія ОСОБА_1 , у останнього не виявилось документів, що посвідчують його особу та посвідчення водія, у зв`язку з чим водія було доставлено до відділку поліції для встановлення його особи. Під час спілкування було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (відеозапис, починаючи з 0:08:20), який на запитання поліцейського добровільно повідомив, що вживав лікарські засоби цитрамон (відеозапис, починаючи з 0:08:27). Після перевірки поліцейським реакцію зіниць ОСОБА_1 на світло, останній повідомив, що сьогодні вживав енергетичні напої (відеозапис, починаючи з 0:11:40). Переконавшись у наявності виявлених ознак наркотичного сп`яніння, працівником поліції було висунуто законну вимогу щодо проходження огляду ОСОБА_1 на встановлення стану наркотичного сп`яніння саме у закладі охорони здоров`я. Працівником поліції оголошено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (відеозапис, починаючи з 0:12:35). Потім роз`яснено ОСОБА_1 про наслідки відмови від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння та відповідальність за порушення п. 2.5 ПДР, що передбачена ст. 130 КУпАП (відеозапис, починаючи з 0:12:41). Після чого водій ОСОБА_1 чітно та впевнено відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння (відеозапис, починаючи з 0:13:40).

Крім того, в матеріалах справи не містяться та стороною захисту не надано як під час розгляду справи в суді 1-ї інстанції, так і під час апеляційного розгляду, доказів оскарження дій працівників поліції щодо їх неправомірності, в тому числі незаконної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Доводи сторони захисту, що в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано та зазначено не в повному обсязі характеризуючі дані спеціальних технічних засобів, на які було здійснено фіксацію подій, що мали місце 20.11.2024 року за участі ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається із протоколу серії ЕПР1 №178333 від 20.11.2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в ньому зазначено, що відмову зафіксовано на технічний засіб відеозапису бодікамеру.

Враховуючи положення ст. 256 КУпАП, зазначення більш детальної інформації щодо долучених доказів нормами закону не передбачено.

Разом з тим, відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тому, долучений відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП, крім того, про нього зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 .

Крім того, посилання в апеляційній скарзі захисника на не здійснення поліцейськими безперервного відеозапису повністю спростовуються дослідженим відеозаписом, який міститься на DVD-R диску. Так, на відеозаписі чітко зафіксовані обставини справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: підтвердження факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також роз`яснення поліцейським наслідку такої відмови.

Так, на відеозаписі вбачається, що працівники поліції після зупинки транспортного засобу та неможливості встановлення особи водія, доставили його до відділу поліції для становлення його особи, в ході спілкування з ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі, на що останній відмовляється. Апеляційний суд звертає увагу, що протягом всього часу спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, він жодного разу не заперечив факту керування ним транспортного засобу. Навпаки, намагався вирішити питання щодо його не притягнення до відповідальності, пояснюючи, що «у нього лише прав немає» (відеозапис, починаючи з 0:03:35). Крім того, при виявленні працівником поліції відсутності документів у ОСОБА_1 , саме він як водій підійшов до водійського сидіння, заглушим автомобіль та забрав ключі від нього з собою (відеозапис, починаючи з 0:00:50). Тому доводи сторони захисту щодо відсутності належних та допустимих доказів щодо факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Із дослідженого відеозапису вбачається, що підставою зупинки транспортного засобу «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , стала відсутність підсвічення номеру транспортного засобу, про що було повідомлено працівниками поліції та визнавалось мельником ОСОБА_2 як водієм даного транспортного засобу (відеозапис, починаючи з 0:00:30).

Разом з тим, апеляційний суд наголошує, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Крім того, ні самім ОСОБА_1 , ні його захисником, не надано доказів встановлення незаконності зупинки транспортного засобу, а також доказів оскарження таких дій працівників поліції ні під час розгляду справи в суді 1-ї інстанції, ні під час апеляційного розгляду.

Доводи сторони захисту про не роз`яснення ОСОБА_1 його прав спростовуються підписом останнього у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 178333 від 20.11.2024 року.

Доводи захисника про відсутність доставлення ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки доставку водія до такого закладу здійснює працівник поліції.

Наказом директора Департаменту охорони здоров`я обласної військової адміністрації «Про проведення медичних оглядів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що звужують увагу та швидкість реакції» затверджено перелік підприємств охорони здоров`я яким надається право проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння.

Так, пункту 4.12 вказаного Наказу встановлено, що проведення лабораторних досліджень біологічних середовищ на наявність алкоголю, наркотичних чи інших психоактивних речовин за направленням підприємств області затверджено Додатком 3. Так, територія, що обслуговуються за м. Жовті Води віднесено до лабораторії КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР».

Враховуючи, що правопорушення, інкриміноване ОСОБА_1 виявлено у межі м. Жовті Води, то і найближчім закладом із Переліку підприємств, лабораторіям яким надано право проведення кількісного визначення етилового спирту газохроматографічним методом та якісного виявлення наркотичних та психоактивних речовин методом тонкошарової хроматографії в біологічних рідинах за направленням кабінетів медичних оглядів на стан сп`яніння (Додаток 2 до Наказу) є КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР».

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2,5 ПДР не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Лапшину В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Лапшина В.В. залишити без задоволення.

Постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин