Провадження номер 3/741/207/25
Єдиний унікальний номер 741/210/25
ПОСТАНОВА

іменем України

17 квітня 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Кузьменка І.С.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол серії ЕПР 1 № 227554) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

22 січня 2025 року в 15 год 19 хв на автодорозі м. Носівка та с. Яблунівка керував водій ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «Forte», д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування даним транспортним засобом, не маючи взагалі посвідчення водія відповідної категорії А. Водієм ОСОБА_1 дане правопорушення вчинене повторно протягом року, притягнено до адміністративної відповідальності постановою ЕНА № 3516281 від 20.11.2024 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні 17 квітня 2025 року ОСОБА_1 погодився з обставинами, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення, свою вину у керуванні 22 січня 2025 року мотоциклом «Forte» визнав повністю. Пояснив, що щиро кається у вчиненому, зробив для себе відповідні висновки. У разі присудження йому стягнення у виді штрафу просив розстрочити його сплату на один рік, про що подав письмове клопотання, до якого додав відомості з ДРФО про джерела/суми нарахованого доходу за 2024 рік станом на 10 квітня 2025 року.

У ході розгляду справи судом досліджено наступні письмові докази, надані ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 227554 від 22 січня 2025 року, у відповідності до якого того дня (22 січня 2025 року) о 15 год 19 хв на автодорозі м. Носівка та с. Яблунівка водій ОСОБА_1 керував мотоциклом «Forte», д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування даним транспортним засобом, не маючи взагалі посвідчення водія відповідної категорії А. Водієм ОСОБА_1 дане правопорушення вчинене повторно протягом року, притягнено до адміністративної відповідальності постановою ЕНА № 3516281 від 20 листопада 2024 року 1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП. У графі 14 протоколу «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення» власноручно зазначено: «Посвідчення водія не маю, підпис»;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3516281 від 20 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , за порушення п. 2.1.А ПДР до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 2 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 3400 грн. (а.с.4);

- копію паспорта НОМЕР_3 громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.5);

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3914364 від 22 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 за порушення п. 2.1.Б ПДР до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.6);

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3914167 від 22 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 за порушення п. 2.3.Г ПДР до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 5 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510 грн. (а.с.7);

- переглянутий у судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який міститься на оптичному диску, що додано до матеріалів справи, на якому зафіксовано факт керування та зупинки 22 січня 2025 року водієм ОСОБА_1 мотоциклом «Forte», д.н.з. НОМЕР_2 ; вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія відповідної категорії та повідомлення ОСОБА_1 , що посвідчення водія в нього відсутнє. Відеофіксація велась безперервно.

Суд уважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 та з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом», визнання його винуватості, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Згідно з п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, у тому числі і за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Разом з цим, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не надано доказів того, що постанова серії ЕНА № 3516281 від 20 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення штраф у розмірі 3400 грн. скасовані або змінені вищестоящим органом (вищестоящою посадовою особою) чи судом.

Оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд уважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол складено у відповідності до вимог законодавства, а вина особи безумовно доведена та підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, і повністю встановлена під час судового розгляду.

Отже, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені в частині 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з вимогами ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмету як стягнення може застосовуватися лише до власника предметів.

З матеріалів справи убачається, що власником транспортного засобу - мотоциклу

«Forte», д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , а тому у суду відсутні правові підстави для оплатного вилучення у ОСОБА_1 такого ТЗ.

ОСОБА_1 не заперечує того, що не отримував посвідчення водія, іспитів не здавав.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, суд робить висновок, що достатнім та необхідним для виховання правопорушника й запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами, буде призначення стягнення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

При цьому, суд ураховує, що санкція частини 5 статті 126 КУпАП має лише один вид основного стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років, та додатковий вид стягнення - у виді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого.

У законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде про право керування транспортним засобом, яке набагато ширше від визначення посвідчення водія.

Стаття 30 КУпАП із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 1251-ІХ від 16 лютого 2021 року, не перешкоджає застосування судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія.

Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст.ст.33, ч.5 ст.126 КУпАП.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, суд робить висновок, що достатнім та необхідним для виховання правопорушника й запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами, буде призначення стягнення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Щодо клопотання ОСОБА_1 , у якому він зазначив, що не має можливості сплатити зазначені кошти одразу у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та відсутністю місця роботи на даний час, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1,300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Оскільки нормами КУпАП не врегульовано питання надання розстрочки виплати штрафу у справах про адміністративні правопорушення, суд, вирішуючи клопотання, керується за аналогією приписами частини 4 статті 53 КК України, відповідно до якої з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 проживає у сільській місцевості, ураховуючи його майновий стан, відсутність роботи та доходів, з огляду на засади гуманізму та індивідуалізації заходів примусу, а також необхідність сприяння досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства, суд вважає за можливе заяву задовольнити та розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу на 12 місяців.

Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 12, 13, 30, 33-35, 40-1, 126, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виплати штрафу задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплату штрафу, накладеного цією постановою суду, у розмірі 40800 грн (сорок тисяч вісімсот) 00 коп. гривень на 12 (дванадцять) місяців.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплачувати штраф щомісяця по 3400 грн (три тисячі чотириста) гривень 00 коп., до 30 числа, починаючи з квітня 2025 року і до повної сплати присудженої суми штрафу.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення у виді штрафу три місяці.

Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами

ОСОБА_1 рахувати із дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій КРУПИНА