Справа №443/2103/24
Провадження №3/443/5/25
ПОСТАНОВА

іменем України

23 квітня 2025 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 10.11.2024 об 11 год 27 хв на дорозі Н09 396км 600м керував транспортним засобом «Mersedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, сповільнена мова, звужені зіниці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки погоджувався на такий, однак працівники поліції не забезпечили його доставку до закладу охорони здоров`я.

Захисник Шидзінський І.В. суду зазначив, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини та не визнає обставину відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 чітко висловив поліцейським бажання їхати у лікарня з метою проходження огляду. У подальшому, при розмові з поліцейськими, він висловив сумнів у тому, що хоче їхати. Однак, поліцейські на нього тиснули. Матеріали справи, зокрема відео, підтверджують упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 , маючи на меті отримати від нього саме відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння для подальшого складання відповідного протоколу, оскільки пропонуючи йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння вони усвідомлювали, що чергують на блокпості та не мають права його покидати, а відтак не можуть доставити ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я. Крім цього, відео з бодікамери поліцейського не є безперервним, переривається і у ньому відсутні близько 2 хвилин розмови між поліцейським і ОСОБА_1 . Також, відео є неякісним, бо через шум вітру розпізнати розмову між поліцейським і водієм неможливо. Більше того, про незаконність дій працівників поліції також свідчить те, що вони не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом і дозволили йому далі керувати ним. Окрім іншого, захисник зауважив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, їдучи до м. Львова для того, щоб забрати свою дружину та новонародженого сина, оскільки мав це зробити у визначений час.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, аргументи захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 170314 від 10.11.2024, згідно з яким ОСОБА_1 10.11.2024 об 11 год 27 хв на дорозі Н09 396км 600м керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с.3, 4);

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3448513 від 10.11.2024, яка підтверджує факт керування ОСОБА_1 10.11.2024 об 11 год 30 хв на дорозі Н09 396км 600м транспортним засобом «Mersedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.5);

актом огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а також відмову ОСОБА_1 від проставлення підпису у цьому акті (а.с.6);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.11.2024, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_1 , а саме: КНП ЛОР та ТУ кабінет водія (м.Львів, вул. Кульпарківська, 95), виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, які відповідають ознакам сп`яніння, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №170314 та в акті огляду, а також зафіксовано обставину складання зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.7);

рапортом від 10.11.2024, яким повідомлено начальника правоохоронного органу про виявлення водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування та з ознаками наркотичного сп`яніння, а також відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.8, 9);

долученими до матеріалів справи відеозаписами на носії інформації (компакт-диску), які дозволяють чітко встановити обставини справи, дії, поведінку та зміст розмови осіб (особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та поліцейського) на місці зупинки транспортного засобу, та з яких вбачається неодноразове висловлення поліцейським вимог водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, роз`яснення йому наслідків відмови від проходження відповідного огляду та поведінка ОСОБА_1 , який спочатку хоч і висловив бажання пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак у подальшому його поведінка свідчила про небажання проходити такий огляд. Більше того, будь-яких заперечень проти складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП ОСОБА_1 не висловлював. (а.с.8).

Проаналізувавши вищевказані документи, відеозаписи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності зазначені вище докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 та аргументи захисника, оскільки такі не знайшли свого підтвердження жодними фактичними даними та не узгоджуються з безпосередньо дослідженими судом доказами.

Так, наявні у справі відеозаписи хоч і не є безперервними, однак у достатній мірі підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цій справі. Зокрема, з відеозаписів вбачається первинна позиція ОСОБА_1 , висловлена поліцейському на вимогу останнього після зупинки транспортного засобу, а саме: згода на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Однак, у подальшому, поведінка ОСОБА_1 свідчила про небажання проходити відповідний огляд, оскільки з відео вбачається неодноразове висловлення поліцейським ОСОБА_1 вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та роз`яснення йому наслідків відмови від проходження відповідного огляду, відсутність ствердної та зрозумілої позиції ОСОБА_1 на ці вимоги та, у подальшому, відсутність будь-яких заперечень ОСОБА_1 щодо складання поліцейським стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Аргументи захисника про упереджене ставлення поліцейських до ОСОБА_1 , суд вважає припущеннями, оскільки такі ґрунтуються виключно на суб`єктивному сприйнятті захисником поведінки поліцейських на місці зупинки транспортного засобу.

Окрім цього, суд відхиляє аргументи захисника щодо чинення поліцейськими тиску на ОСОБА_1 з метою отримання від нього відмови від проходження відповідного огляду, оскільки з аналізу наявних у матеріалах справи відеозаписів не вбачається допущення поліцейськими у словах чи діях форм психологічного чи фізичного впливу з метою отримання певного результату, а саме: відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Безпосередньо досліджені судом докази, у своїй сукупності, дозволяють дійти висновку, що дії поліцейських ґрунтувалися на вимогах закону та були вчинені в межах наданих їм повноважень.

Особисті мотиви, якими керувався ОСОБА_1 керуючи 10.11.2024 об 11 год 27 хв на дорозі Н09 396км 600м транспортним засобом, як і відсутність фактичних даних на підтвердження його відсторонення поліцейським від керування транспортним засобом, не мають юридичного значення для правильного вирішення цієї справи.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови оголошено 24.04.2025 об 11 год 30 хв.

Суддя А.І. Павлів