Справа № 159/789/25
Провадження № 3/159/497/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Смалюх Р.Я., розглянувши справу, що надійшла від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (РНОКПП: НОМЕР_1 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 будучи особою, яку протягом року, було піддано адміністративному стягненню за ч. 4 ст. 126 КУпАП, повторно 02.02.2025 року о 19 год 01 хв в м. Ковелі по вул. Театральна, 1, керував автомобілем марки «CHRYSLER VOYAGER», державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Своїми діями ОСОБА_1 , порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Суд неодноразово направляв йому повістки про виклику у судове засідання поштовими відправленнями, які поверталися до суду без вручення: 846 на 12.03.2025, 055 на 09.04.2025, а також надсилалось повідомлення про виклик на 29.04.2025. Крім того ОСОБА_1 повідомлявся про судове засідання у справі на 14.02.2025 у протоколі про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис.

Європейський Суд з прав людини у п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) у справі "Пономарьова проти України" констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

На підставі викладеного суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ч. 5 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозиція ч. 4 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП підтверджується довідкою ВОНС в м. Ковель УПП у Волинській області від 04.02.2025 та витягом з постанови з адмінпрактики, згідно з якими ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП постановою серії ЕНА № 3739650 від 23.12.2024.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення повністю доводиться доказами, дослідженими під час розгляду справи. Доказів, які б спростовували вказані висновки судді, не надано.

Крім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №236839 від 02.02.2025, який складений уповноваженою на те особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, рапортом працівника поліції, постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.07.2023 у справі 159/3862/23, відеозаписом з місця події, іншими матеріалами справи.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1 суддя враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке належить до порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, його майновий стан, ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин та обставин, які пом`якшують покарання, вимоги санкції статті за якою останній притягується до відповідальності.

Суддя вважає, що ОСОБА_1 слід обрати стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, яка не містить альтернативи.

Вирішуючи питання чи можна до ОСОБА_1 застосувати додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, не зважаючи на те, що він позбавлений права керування транспортними засобами, суддя зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У статті 2 КУпАП зазначено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У пункті 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від № 18 від 19.12.2008) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суди не вправі застосовувати до особи позбавлення права керування транспортним засобом і тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Водночас, відповідно до правових висновків Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладених в постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, суд вказав про можливість призначення судом додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Вирішуючи яку ж із зазначених протилежних позицій Верховного Суду застосувати у цій справі суддя керується постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, де суд зазначає, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Отже, суд застосовує правову позицію Верховного Суду, яка висловлена пізніше, та приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, незважаючи на те, що він позбавлений права керування транспортними засобами у встановленому законом порядку.

Слід підкреслити, що правова природа додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, відповідно до аналізу норм КУпАП, не зводиться лише до вилучення посвідчення водія. Це покарання передбачає заборону на керування транспортними засобами протягом певного строку й має ширший зміст.

Основна мета такого заходу запобігання вчиненню нових правопорушень. Незалежно від того, чи має особа посвідчення водія, порушення нею правил дорожнього руху або експлуатації транспорту створює загрозу для життя та здоров`я інших людей. Тому в окремих випадках позбавлення права керування транспортними засобами є необхідним для попередження можливих негативних наслідків у майбутньому, а також для посилення суспільного усвідомлення важливості дотримання правил дорожнього руху, зокрема серед інших водіїв.

На думку судді таке стягнення буде необхідним і достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, які стягуються на користь держави.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 36, 221, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф має бути сплачений добровільно протягом 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, відповідно до частини другої статті 308 КУпАП, штраф стягується у порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106, призначенняплатежу Судовий збір в дохід держави (адмінправопорушення).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, при цьому строк давності призупиняється на час розгляду скарги у разі оскарження постанови або на період відстрочки її виконання згідно зі статтею 301 КУпАП.

СуддяР. Я. Смалюх