Справа № 751/1821/25
Провадження №3/751/855/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Стрижак В.П.

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сірого І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в режимі відеоконференції справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

В с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №253217 вбачається, що 21.02.20025 о 16 год 22 хв в м. Чернігові по вул. Прикордонників, 24, ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF FAR XF 105 460 нз НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, у медичному закладі, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КупАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що був безпідставно зупинений працівниками. До нього підійшли працівники поліції та ТЦК і попросили надати документи. На їх вимогу надав документи, але не виходив із автомобіля. Через півтори години йому повідомили, що він має ознаки наркотичного сп`яніння і запропонували проїхати до медичного закладу для проходження огляду. При цьому ліхтариком в очі йому не світили, руки на тремтіння не перевіряли. У зв`язку з тим, що він перевозив цінний вантаж (3-4 млн грн), він відмовився залишати свою машину, а зажадав їхати на ній у лікарню. Про наслідки відмови від проходження огляду поліцейські йому повідомляли.

Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказав, що відеозапис з нагрудної боді-камери проводився з порушенням вимог Інструкції про порядок зберігання, видачу, приймання, використання нагрудних камер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, тому відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими дій. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, хотів їхати у медичний заклад на своєму автомобілі, але йому було відмовлено.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, частина 2 статті 266 КУпАП визначає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

За статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення в якому зафіксовано обставини інкримінованого правопорушення, зокрема, вказано про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а також про його відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в порядку встановленому законом.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, а постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах, при цьому протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься, повинна ґрунтуватися на первинних доказах.

Відтак, сам протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, складені уповноваженим суб`єктом, не можуть бути беззаперечним доказом вини у вчиненні правопорушення. Обставини викладені у протоколі, рапорті поліцейського, які є документами складеними уповноваженим суб`єктом, мають бути підтверджені й іншими доказами, що мають узгоджуватися між собою.

Згідно направлення від 21.02.2025 ОСОБА_1 направлявся на огляд до Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні, виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя.

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 16.22 год та був зупинений працівниками поліції. Надалі з 16.23 до 16.44 год відеозапис взагалі відсутній. Потім з 16.45 год до 17.53 год спілкування поліцейського з іншим водієм, а також спілкування поліцейських між собою, у тому числі щодо ознак наркотичного сп`яніння. Лише о 17.54 год поліцейський підходить до водія ОСОБА_1 , який знаходиться у автомобілі. О 18.02 год поліцейський повідомив водію про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропонував пройти огляд у медичному закладі. ОСОБА_1 відразу погодився. З 18.04 год до 18.30 відеозапис відсутній. О 18.30 год поліцейський повторно пропонує водію пройти медичний огляд. О 18.31 год поліцейський роз`яснив водію права та заборонив їхати у медичний заклад на своєму автомобілі.

Також допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 інспектор взводу №2 роти №1 БУПП в Чернігівській області, показав, що транспортний засіб був зупинений для перевірки у зв`язку з тим, що в країні проводяться контртерористичні заходи щодо осіб, які перевозять заборонені предмети. Після спілкування з водієм було встановлено порушення ним ст.210 КУПАП і запропоновано вирішити це питання на місці, але водій відмовився, при цьому дивно себе поводив, постійно кричав, пальці його тремтіли. Він світив йому в очі ліхтариком. У зв`язку з цим він запідозрив, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, про що йому було і повідомлено. Відповідно до вимог Закону запропоновано пройти огляд у медичному закладі, але водій відмовився. Відеозапис проводився безперервно, але його портативний відеореєстратор розрядився, і поки він його замінював, відеозйомка не відбувалась.

В силу ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини та інше.

Процедура виявлення у водіїв ознак сп`яніння, а також проведення огляду на стан сп`яніння, деталізована в підзаконному нормативно правовому акті, а саме Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735.

У відповідності до пунктів 2, 3 та 4 розділу 1 зазначеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Тобто, законодавством визначена чітка процедура проведення огляду на стан сп`яніння, яка вимагає від уповноваженого суб`єкта, в даному випадку працівника поліції, у разі виявлення ознак сп`яніння у водія, тобто особи, яка керує транспортним засобом, запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, поліцейський зобов`язаний запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. І лише у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, скласти протокол за порушення п. 2.5 ПДР України.

Більш того, описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як в даному випадку, оскільки із оглянутого в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що проводився огляд поліцейським водія на наявність ознак наркотичного сп`яніння. З наявного відеозапису, коли поліцейський підійшов до автомобіля ОСОБА_1 , так і до моменту повідомлення ознак сп`яніння, водія взагалі не видно.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. №100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Згідно правової позиції Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі №216/5226/16-а, якщо із відеозапису, наданого працівниками поліції, які складали протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності вбачається, що він є небезперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом.

Отже, відеозапис, долучений до матеріалів справи, він не є безперервним та постійно переривається, тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Що стосується доводів сторони захисту про незаконну зупинку транспортного засобу, то вони не заслуговують на увагу з таких підстав.

Указом Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що передбачає надання відповідним органам державної влади додаткових повноважень з тимчасовим обмеженням конституційних прав громадян. Тому правоохоронці можуть, серед іншого, зупиняти транспорт, перевіряти у громадян, у тому числі водіїв, документи, а в разі потреби проводити огляд транспортних засобів, особистих речей та багажу і, в разі потреби, застосовувати силу, спецзасоби чи вогнепальну зброю.

Тобто, працівники поліції, як представники державного органу, наділені правом зупиняти транспортні засоби та вимагати від водіїв надавати для перевірки документи.

Отже, зібрані суб`єктом уповноваженим на складення протоколу про адміністративне правопорушення та надані суду докази, підтверджують те, що у даному випадку ознаки наркотичного сп`яніння не були очевидними.. Крім того, відеозапис не містить файлів, які безпосередньо вказують на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Частиною 2 ст.62 Конституції України зазначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частини третьої цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

З урахуванням викладеного, за вказаних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведено, та провадження по справі підлягає закриттю за відсутності в його діях складу правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, 40-1, 130, 245, 247, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст постанови складено 24.04.2025.

Суддя: Н.В. Маслюк