Справа № 645/7580/24
Провадження № 3/645/141/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі судді Лисенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП судом не встановлено, який раніше притягався до адміністративної відповідальності, а саме: 23.10.2024 за ч. 2 ст.130 КУпАП, 04.09.2024 за ч. 1 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в :

08.12.2024 12:53:29 м. Харків, пр-т Героїв Харкова (Московський), 257, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКПЛ гр ОСОБА_1 відмовився. Зафіксовано на камеру:470771, 472962, чим порушив п. 2.5. ПДР - Дії, передбачені ч. 1 цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за відмову від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст.130 КУпАП.

У судові засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначені на 06.01.2025, 28.01.2025, 24.02.2025, 31.03.2025, 28.04.2025 ОСОБА_1 не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, за допомогою направлення поштової кореспонденції за місцем проживання особи, поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада». Окрім того, працівниками поліції повідомлено ОСОБА_1 про те, що розгляд адміністративних матеріалів відбуватиметься у Фрунзенському районному суді м. Харкова, про що свідчить його особистий підпис в протоколах про адміністративні правопорушення, в графі ознайомлений з місцем розгляду. Жодних заяв чи клопотань з процесуальних питань на адресу суду від ОСОБА_1 не надходило.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі N910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року N194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Рішеннями Європейського суду окрім іншого визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справ за ч. 3 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, не належать до даної категорії випадків.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Пунктом 2.9 водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з Розділом 1 п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (в редакції Постанови КМ № 57 ( 57-2023-п ) від 20.01.2023), огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що протоколи про адміністративні правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП України. Під час їх складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

Дослідивши матеріали додані до протоколів, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог пунктів 2.5 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Зазначений висновок суду, підтверджується наступними доказами, які досліджені судом та не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №191532 від 08.12.2024, складеним за ч. 3 ст. 130 КУпАП, де в графі пояснення ОСОБА_1 зазначено: «не маю часу на проходження, бо знаю, що не вживав» (а.с.1);

довідкою, згідно якої відповідно до облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України» гр-н водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія (а.с.2);

довідкою, згідно якої Audi д.н.з. НОМЕР_1 згідно облікових даних ІПНП належить ОСОБА_2 (а.с.3);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ХОР ОКНП від 08.12.2024, в якому зафіксовано, що огляд не проводився (а.с.4);

рапортом від 07.12.2024 (а.с.5);

копією постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.10.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с.6);

копією постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.09.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с.7);

довідкою про повторність, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за статтею 130 КУпАП. Згідно бази «ІПНП»: 30.09.2024 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 139794 за порушення пункту правил 2.5 ПДР за, що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУПАП. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова, справа № 641/7052/24 від 23.10.2024, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 130 КУпАП та накладено стягнення. 12.07.2024 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 899689 за порушення пункту правил 2.5 ПДР за, що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУПАП. Постановою Жовтневого районного суду Харківської області, справа № 639/4352/24 від 04.09.2024, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП та накладено стягнення (а.с.8);

компакт дисками, які містяться у конверті з написом «АП 12828 ЕПР 1 191532». На відеозаписі зафіксовано рух транспортного засобу Audi д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , на паркінгу біля супермаркету «РОСТ» та зупинку транспортного засобу працівниками поліції. Під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що йому відомо, що відносно нього вже було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП, які розглянуті судом, однак останній зазначив, що не згодний з тим, що є особою позбавленою права керування, так як він водійське посвідчення не отримував, отже не може бути позбавлений такого права. ОСОБА_1 після виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння відмовився проходити огляд в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКПЛ. Працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та повідомлено останньому, що відносно нього буде складено протокол за ч. 3 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 ознайомлено зі змістом протоколу, роз`яснено права та обов`язки, повідомлено, що розгляд відбуватиметься у Фрунзенському районному суді м. Харкові (а.с.9).

Суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, згідно ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Згідно облікових даних ІПНП Audi д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 , що унеможливлює застосувати стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника (ч. 3 ст. 130 КУпАП), оскільки автомобіль не перебуває у приватній власності порушника.

Згідно облікових даних ІПНП гр-н водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія.

У постанові від 04 вересня 2023 року по справі № 702/301/20 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла до висновку, що особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року по справі № 2-591/11 (14-31цс21) вказала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві. Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12 (провадження № 13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункт 105).

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд прийшов до висновку, що відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Отже, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 підлягає застосуванню основне адміністративне стягнення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість скоєного правопорушення, особу правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без оплатного вилучення транспортного засобу, що на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушниці на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 30, 33, 40-1, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП судом не встановлено, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк десять років без конфіскації транспортного засобу

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП судом не встановлено, на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Згідно з ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.О. Лисенко