Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1332/25
Провадження №: 3/332/873/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Завіновська А.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 448 від 12.03.2025 року, за результатами отриманої податкової інформації відповідно до п. 74.3 ст. 74 Податкового кодексу України, 04.02.2025 року, о 14 год. 10 хв., встановлено, що при оформленні замовлення товарів olx.ua/d/uk/obyavlenie/nabor-sponzhey-dlya-makiyazha-v-forme-kapli-3snt-IDW9Rlm.html, здійснено придбання набору спонжів, в кількості 3 штук, новий, вартістю 55 грн. ОСОБА_1 , отримано кошти, в сумі 55,00 грн. на картку АТ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , реквізити якої наведені у повідомлені на сайті olx.ua під час листування (вказане підтверджується копією платіжної інструкції № Р24АD4967 від 04.02.2025 року та скріншотами листування на сайті olx.ua). Скріншоти ОСОБА_1 на сайті olx.ua (адреса профілю olx.ua/uk/list/user/XYqcR/, користувач «Лида», м. Запоріжжя, Комунарський район) свідчать про те, що продавець ОСОБА_1 має більше 20 успішних доставок, на сайті з липня 2022 року, має 28 оголошень на продаж товарів, що вказує на здійснення систематичної діяльності з продажу товарів за допомогою Інтернету. Згідно з інформаційними системами Головного управління ДПС у Запорізькій області Снєжик В.В. не зареєстрована, як фізична особа-підприємець. Вказане свідчить про здійснення підприємницької діяльності без держаної реєстрації платником податку фізичної особою продавцем ОСОБА_1 .

У судове засідання особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 не з`явилась, про час і місце розгляду була повідомлена належним чином. Крім того, звернулась до суду з заявою, в якій зазначала, що провину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнає, оскільки продавала вживані речі у зв`язку зі складним матеріальним становищем. Провадження у справі просила закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення та розглянути справу без її участі.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Частиною першою ст. 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

За приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, а відповідно дост. 280 цього ж Кодексу, орган(посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 цього Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

При цьому, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

За ч. ч. 1, 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є юридичні особи, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 ставиться те, що останньою було здійснено провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання з використанням посилання olx.ua/d/uk/obyavlenie/nabor-sponzhey-dlya-makiyazha-v-forme-kapli-3snt-IDW9Rlm.html, чим порушено ч. 1 ст. 164 КУпАП.

За змістом протоколу, дане порушення підтверджується копією платіжної інструкції № Р24АD4967 від 04.02.2025 року щодо перерахування на картку ОСОБА_1 грошових коштів. При цьому, вказано, що ОСОБА_1 має більше 20 успішних доставок, на сайті з липня 2022 року, має 28 оголошень на продаж товарів, що вказує, на думку податкового органу, на здійснення систематичної діяльності з продажу товарів за допомогою Інтернету.

Відповідно до положень п. 14.1.36 Податкового Кодексу України, ст. 14 ГК України, господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суб`єктами господарювання визнаються зареєстровані в установленому законодавством порядку юридичні особи незалежно від їх організаційно-правових форм та форм власності (крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування), а також фізичні особи підприємці, які провадять господарську діяльність.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме: вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Водночас жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, окрім самого протоколу, матеріали справи, не містять.

Податковим органом не доведено того, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, адже ті оголошення, на які він посилається (скріншоти з сайту ОЛХ, користувач « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), неможливо ідентифікувати, тобто переконатися, що вони створені саме ОСОБА_1 , а не іншою особою. Таким чином, оскільки особу продавця не ідентифіковано, той факт, що грошові кошти були перераховані на картку ОСОБА_1 не може довести того, що суб`єктом інкримінованого адміністративного правопорушення є саме вона.

При цьому, платіжна інструкція про переказ коштів в сумі 55,28 грн. від ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 04.02.2025 року, не доводить вину ОСОБА_1 у здійсненні підприємницької діяльності, оскільки містить відомості про одноразовий переказ власних коштів. До того ж пояснень ОСОБА_2 до протоколу не додано. Процесуальний статус цієї особи невизначений, та в протоколі в якості свідка вона не зазначена.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості з Головного Управління ДПС в Запорізькій області/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про факт наявності чи відсутності у ОСОБА_1 державної реєстрації як суб`єкта господарювання (ані витягу із реєстру, ані сформованої довідки матеріали справи не містять).

Крім того, контролюючим органом не доведено того, що особа, яка розмістила оголошення, здійснювала продаж товарів з метою отримання прибутку та провадила господарську діяльність, а не здійснювала продаж власних речей, що не відповідає диспозиції ст. 164 КУпАП.

Так, відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25.04.2003 року «Про застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність, систематичність її здійснення, з метою отримання прибутку.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання доходу, зокрема, від продажу товарів, при цьому, така діяльність повинна містити саме ознаки господарської (підприємницької) діяльності в розумінні чинного законодавства.

Водночас достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Суддя також звертає увагу, що у порушення вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі відсутній запис про відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу, мається лише запис про те, що другий примірник протоколу направлено листом від 13.03.2025 року № 11736/6/08-01-24-09-05. Крім того, в протоколі мається запис про ознайомлення ОСОБА_1 з її правами шляхом надіслання відповідного листа від 27.02.2025 року № 10341/6/08-01-24-09-05. При цьому до матеріалів справи не долучене рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою, що лист вручено особисто ОСОБА_1 , а отже дані про те, що ОСОБА_1 було відомо про складання протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак про дотримання її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, матеріали справи не містять.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Однак, достатніх, допустимих та достовірних доказів провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, систематичності цього, матеріали справи не містять.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

За таких обставин, вина ОСОБА_1 , належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі «поза розумним сумнівом» не знайшли свого підтвердження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови, апеляційної скарги.

Суддя: А.П. Завіновська