Єдиний унікальний номер 448/2263/24
Провадження № 3/448/73/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2025 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, відомості щодо працевлаштування особи - в матеріалах справи відсутні,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

Водій ОСОБА_1 14.12.2024 року о 22:10 год. по вул.Сонячна, 35 в с.Хлиплі Яворівського району Львівської області керував транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen Transporter T4», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку - відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ІІ. Позиція та пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання на 28.04.2025р. не з`явився. Натомість ОСОБА_1 скерував на адресу суду клопотання про розгляд даної справи без його особистої участі, а також клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи необхідність закриття провадження у справі, ОСОБА_1 покликався на наступні доводи: працівники поліції підійшли до припаркованого автомобіля марки «Volkswagen Transporter T4», номерний знак НОМЕР_1 , у якому він перебував, і заявили, що він ( ОСОБА_1 ) керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; пояснював їм, що не здійснював керування транспортним засобом, автомобіль був технічно несправним та нерухомим; він ( ОСОБА_1 ) перебував у салоні виключно з метою здійснення телефонного дзвінка; поліцейські відмовилися надати йому будь-які докази керування автомобілем, в тому числі відеозапис з бодікамер або відеореєстратора, відтак його не було ознайомлено з доказами, чим порушено його право на захист; вважає, що відсутня об`єктивна сторона правопорушення, оскільки автомобіль не перебував у русі, а він не виконував жодної технічної дії з його запуску або переміщення; згідно п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005р., адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає лише у разі, якщо особа керувала транспортним засобом у стані сп`яніння; у постанові від 20.09.2019р. у справі №404/4467/16-а Верховний Суд зазначив, що керуванням вважається технічна дія, спрямована на приведення транспортного засобу у рух, зрушення з місця і переміщення; згідно з п.2.5 ПДР та Інструкції №1452/735, обов`язок проходження медичного огляду покладається на водія; згідно п.1.10 ПДР, водій це особа, яка керує транспортним засобом; згідно ч.1 ст.130 КУпАП адміністративно караним є керування транспортними засобами у стані сп`яніння або відмова водія від проходження огляду, натомість він ( ОСОБА_1 ) не був водієм в момент подій; в силу презумпції невинуватості, діючої при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

З огляду на те, що законом передбачений певний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, з урахуванням вимог ст.268 КУпАП, у відповідності до якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою, а також з урахуванням клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи без його особистої участі, суд визнав можливим розглянути справу 28.04.2025р. за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

ІІІ. Застосоване судом законодавство.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як кожен доказ окремо, так і вся їх сукупність, підлягають оцінці. Правильна оцінка доказів - це найважливіша умова прийняття законного, об`єктивного, обґрунтованого, і правильного рішення у справі. Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності. До того ж посадова особа керується своєю правосвідомістю. Оцінюють докази посадові особи, що уповноважені розглядати справу про адміністративне правопорушення, а також інші особи, що беруть участь у справі. Це проявляється у клопотаннях, поясненнях цих осіб, що допомагає посадовій особі прийняти правильне рішення.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із відповідними змінами), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 вказаних Правил встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 Правил, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені пунктами 2, 3, 6, 7 Розділу І, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 1, 10 розділу ІІ Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Згідно з вимогами, передбаченими п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Законом не передбачено поважних чи неповажних причин відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'HalloranandFrancis v. theUnitedKingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ІV. Досліджені судом докази, оцінка суду щодо фактичних обставин справи та висновки суду на підставі наданої оцінки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №917926 від 14.12.2024р.;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення мови), які виявлено у ОСОБА_1 , а також відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;

- направленням водія транспортного засобу ОСОБА_1 14.12.2024р. о 22.00 год. на огляд в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області Козового М. від 15.12.2024р.. з якого відомо, що з 20.00 год. 14.12.2024р. по 08.00 год. 15.12.2024р. ін. заступив на службу спільно з інспектором СРПП ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області Брездень Р. згідно графіку чергувань; 14.12.2024р. близько 21.43 год. на логістичний пристрій надійшло повідомлення про подію з кваліфікацією «домашнє насильство»; прямуючи на виклик у телефонному режимі зв`язались з заявницею ОСОБА_2 , яка повідомила, що її співмешканець ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство, внаслідок чого вона змушена покинути житловий будинок; через деякий час заявниця зателефонувала до них та повідомила, що її співмешканець ОСОБА_1 забрав з будинку їхню неповнолітню спільну дитину та автомобілем марки «Volkswagen Transporter T4», номерний знак НОМЕР_1 , виїхав з будинку і рухається в напрямку с.Зав`язанці; заявниця також повідомила,що зустріне їх на центральній дорозі села Хлиплі; прибувши у вказане село та рухаючись по вул.Сонячна назустріч їм (поліцейським) рухався автомобіль марки «Volkswagen Transporter T4», номерний знак НОМЕР_1 , водій якого побачивши патрульний автомобіль, з`їхав із проїзної частини дороги на узбіччя та вимкнув двигун; коли під`їхали до даного автомобіля, то з місця водія вийшов ОСОБА_1 ; при спілкуванні з ОСОБА_1 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти відповідний огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі; ОСОБА_1 всіляко ухилявся від проходження такого огляду, у зв`язку з чим відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП; на місці події також було опитано трьох очевидців-свідків, які у своїх письмових поясненнях підтвердили те, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter T4», номерний знак НОМЕР_1 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14.12.2024р., у яких така ствердила, що цього ж дня о 22.10 год. її співмешканець ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter T4», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; їдучи у зазначений день та час назустріч їй (заявниці) та назустріч патрульному автомобілю, ОСОБА_1 , побачивши їх, відразу здійснив зупинку автомобіля; дана подія мала місце по вул.Сонячна, 35 в с.Хлиплі Яворівського району Львівської області;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 14.12.2024р. близько 22.10 год. він ( ОСОБА_3 ) був очевидцем того, як ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter T4», номерний знак НОМЕР_1 , в с.Хлиплі Яворівського району Львівської області, а коли такий побачив, що назустріч йому рухається патрульний автомобіль поліції, то він різко зупинився на узбіччі та вийшов з автомобіля; коли до ОСОБА_1 підійшли поліцейські, то він стверджував, що не керував автомобілем та відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , з яких слідує, що 14.12.2024р. близько 22.10 год. вона ( ОСОБА_4 ) разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 та ОСОБА_2 рухалися по вул.Сонячна в с.Хлиплі, а назустріч їм автомобілем рухався ОСОБА_1 ; коли такий побачив, що назустріч йому рухається патрульний автомобіль поліції, то він зупинив свій транспортний засіб та вийшов з автомобіля;

- відеозаписом (відеофайлами), який міститься на СD-диску. Наявний в матеріалах справи та досліджений в судовому засіданні відеозапис стосується обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який фіксує перебіг подій за участі ОСОБА_1 , а також присутніх на місці події очевидців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зокрема, з даного відеозапису вбачається, що поліцейські зупинили службовий автомобіль та прослідували до автомобіля, біля якого перебував ОСОБА_1 . Також, з відео-файлів вбачається, що в ході спілкування з ОСОБА_1 поліцейський озвучує ОСОБА_1 те, що вони (поліцейські) бачили як він щойно керував автомобілем, а, побачивши їх, різко звернув автомобілем праворуч на узбіччя та припаркував такий; озвучені поліцейським обставини щодо керування автомобілем водієм ОСОБА_1 підтвердили і очевидці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Надалі, поліцейський ствердив, що ним виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. На запитання поліцейського про вживання алкоголю, ОСОБА_1 стверджував, що вживав такий, але нікуди не їхав, що автомобіль не зупинявся поліцейськими, що попередньо даним автомобілем їхав його ( ОСОБА_1 ) брат, якого на місці події немає, бо той вже пішов. Поліцейським неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і у медичному закладі охорони здоров`я. Однак, останній не погоджувався на проходження такого огляду, мотивуючи таку свої поведінку тим, що він не керував транспортним засобом, а такий стяв на узбіччі. Наведене слугувало підставою для складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення за порушення останнім вимог п.2.5 Правил дорожнього руху. Жодних активних дій з метою проходження огляду на вимогу поліцейського, на переконання суду, ОСОБА_1 не вчиняв, а навпаки відмовився від проходження відповідного огляду.

При цьому суд враховує, що відео файли, які містяться на СD-диску, взаємодоповнюють один одного, а обставини, відображені на відеозаписі, узгоджується із письмовими поясненнями очевидців та іншими доказами по справі.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений, в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою. Будь-яких пояснень по суті порушення чи своєї незгоди із викладеними у протоколі відомостями ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення не висловлював, хоча він не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні.

Зазначені вище докази є чіткими, узгоджуються між собою та в матеріалах справи відсутні докази, які б їх спростовували. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи також не містять.Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів на думку суду відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, у своїй сукупності є підтвердженням об`єктивної сторони вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Суд звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Наведені обставини вказують про доведення матеріалами справи факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. З огляду на вказане, сумніви, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter T4», номерний знак НОМЕР_1 , - в суду відсутні.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не здійснював керування транспортним засобом не узгоджуються з наявними матеріалами справи. Такі його покликання, як вважає суд, свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що водій ОСОБА_1 вдався до дій та поведінки, які свідчили про відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо досліджені в ході розгляду даної справи в їх сукупності, які за своїм змістом є логічними та послідовними, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

V. Накладення адміністративного стягнення.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, - не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП,- не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке є тяжким порушенням Правил дорожнього руху, високу ступінь його суспільної небезпеки, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність ОСОБА_1 , вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Визначений вид та розмір покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

VІ. Судові витрати.

Згідно вимог ст.40? КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, то вважаю за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн. (3028 грн.*0,2).

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, 40-1, 245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПта призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного в постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак