єдиний унікальний номер справи 546/859/24
номер провадження 3/546/153/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності протягом року суду не надано,

в с т а н о в и в :

26.08.2024 до Решетилівського районного суду Полтавської області від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділення поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 27.08.2024 матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП повернуто до Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

24.04.2025 до Решетилівського районного суду Полтавської області від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділення поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 після належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу серії ВАД № 132840 від 16.08.2024, 16.08.2024 близько 17:00 год. гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , умисно висловлював погрози, образи, нецензурну лайку в бік своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання призначене на 25.04.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлений належним чином.

У матеріалах справи міститься клопотання ОСОБА_1 від 19.08.2024, в якому він просить розгляд даної справи проводити без його участі, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає повністю та беззаперечно (а.с.10).

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання призначене на 25.04.2025 не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду окрім іншого визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справ за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, не належать до даної категорії випадків. Враховуючи позицію ОСОБА_1 викладену у заяві щодо можливості розгляду справи за його відсутності, з метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП (у редакції станом на дату вчинення правопорушення та складання протоколу) встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 14 частини 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 , в якій він фактично визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 132840 від 16.08.2024 (а.с.1); копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 587742 від 16.08.2024 стосовно ОСОБА_1 (а.с.2); рапорт про реєстрацію заяви ОСОБА_2 про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 (а.с.3); заяву ОСОБА_2 від 16.08.2024, у якій вона просить притягнути її сина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, який 16.08.2024 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру (а.с.4); письмові пояснення ОСОБА_2 , у яких вона зазначає, що вона дійсно проживає разом з сином ОСОБА_1 , який 16.08.2024 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, яке виражалося в образах нецензурною та брутальною лайкою, але фізичної сили не застосував (а.с.5); письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких він зазначає, що 16.08.2024 близько 17-ї години між ним та його матір`ю ОСОБА_2 виникла сварка на ґрунті того, що він зловживає алкогольними напоями. В ході сварки він висловлював погрози в бік матері та ображав її брутальною та нецензурною лайкою, фізичної сили не застосував (а.с.6); форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 16.08.2024 (а.с.7-8); копію паспорта ОСОБА_1 (а.с.9); клопотання ОСОБА_1 про визнання вини повністю та беззаперечно (а.с.10); відповідь КНП «Решетилівської центральної лікарні» № 02.8-1811388 від 17.10.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за медичною допомогою до лікаря психіатра не звертався (а.с.19), суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Щодо строків накладення адміністративного стягнення за дане правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої, другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до ч.7 ст.247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Судом достовірно встановлено, що датою вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є 16.08.2024. Даний вид правопорушення не є триваючим, а його подія є разовою. У зв`язку з чим, строки накладення стягнення обраховуються з моменту вчинення, а не з моменту виявлення.

Враховуючи, що правопорушення вчинено 16.08.2024, то строки накладення адміністративного стягнення, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, сплинули 16.11.2024.

Із матеріалів справи вбачається, що адміністративний матеріал відносного ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП направлений СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області до Решетилівського районного суду Полтавської області вперше 26.08.2024, після чого постановою суду від 27.08.2024 був повернутий до СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області для належного оформлення, та повторно, після належного оформлення, надійшов до суду лише 24.04.2025.

Таким чином, СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, своїми діями, які виразилися у порушенні строків направлення матеріалів справи до суду без урахування визначених КУпАП строків накладення адміністративного стягнення, фактично позбавив суд можливості розглянути справу про адміністративне правопорушення та вирішити питання накладення адміністративного стягнення у передбачені КУпАП строки.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. ст. 173-2 КУпАП надійшла до Решетилівського районного суду Полтавської області лише 24.04.2025, тобто поза межами строку, визначеного ч. 2 ст. 38 КУпАП, даний вид правопорушення не є триваючим, його подія є разовою, суд приходить до висновку, що, як на момент надходження до суду матеріалів справи, так і на момент розгляду справи судом, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення сплинув, що є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно зі ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Керуючись ст. ст. 38, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Романенко