Справа № 760/5895/25
Провадження № 3/760/2718/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Мозолевська О.М., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №259327 від 01.03.2025 відносно ОСОБА_1 , згідно з яким остання 01.03.2025 о 10 год. 10 хв., в м. Києві, по площі. Севастопольська, керуючи автомобілем марки «Fiat» моделі «Tipo», державний номерний знак НОМЕР_1 , при повороті ліворуч, не зайняла відповідне крайнє ліве положення, здійснювала маневр з третьої полоси для руху, не надавши перевагу руху водію службового транспортного засобу, чим створила аварійну ситуацію водію автомобіля марки «Kia» моделі «Sportage», державний номерний знак НОМЕР_2 , який був змушений застосувати екстрене гальмування аж до повної зупинки транспортного засобу Такими діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.122 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилась, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала, надала в судовому засіданні пояснення. Крім того, звертала увагу, на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані по справі та докази провини останньої.

Суд заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №259327 від 01.03.2025, письмові пояснення ОСОБА_2 , дійшов наступного висновку.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, висновком експерта.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

У відповідності до п. 1.3. ПДР часники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (рішення у справі «О' Галлоран та Франціc проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007), особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачено, що відповідальність настає за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Згідно п. 10.4 ПДР встановлено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

У відповідності до положення ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані які, як докази, зібрані УПП, суд дійшов висновку, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, не є доведеною, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних доказів, які б могли підтведити, що ОСОБА_1 створила аварійну ситуацію. Зокрема, до протоколу про адміністративне правопорушення, не було надано запис з відеореєстратора службового авто.

Разом з тим, надані письмові пояснення співобітника УПП не є об`єктивним доказом. Відповідно до постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16 вказано, що свідчення службової особи - інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Отже, у силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. МОЗОЛЕВСЬКА