Справа № 505/877/25
Провадження № 3/505/862/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.04.2025 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Павловської Г.В.

при секретарі судового засідання Киларь Н.А.

за участю особи, відносно якої складено адмінпротокол ОСОБА_1

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ІПН: НОМЕР_1 , працюючого по найму, який мешкає

та зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1

-за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2025 року о 00 годині 18 хвилин по вул. Академіка Корольова, м. Подільськ, Одеська область водій ОСОБА_1 керував автомобілем Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Драгер (результат 0,66 %). Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину за ч. 1 ст. 130 КУпАП визнав частково. Пояснив, шо 06 березня 2025 року до нього приїхав товариш з яким він вечором зустрівся в ресторані «Солодов» в м. Подільськ і випив 2-3 бокали вина. Після чого товариш поїхав у м. Запоріжжя, а він викликав таксі та поїхав додому, а автомобіль залишив біля ресторану. Близько 23 години 30 хвилин, викликав таксі та вирішив забрати автомобіль додому, оскільки побоявся, що його можуть викрасти. Приїхавши до ресторану, сів за кермо автомобіля вважаючи, що вже тверезий та поїхав додому. Рухаючись додому по АДРЕСА_2 , недалеко біля під`їзду будинку його зупинили поліцейські, запитали прізвище, ім`я та попросили надати посвідчення водія і запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці або в лікарні. Вважаючи, що тверезий, він погодився пройти тест на місці зупинки автомобіля. Продувши в трубку приладу «Драгер», тест показав 0,66 проміле. Поліцейські хотіли забрати посвідчення та автомобіль, однак не забрали, а автомобіль залишився біля під`їзду, а він пішов додому. Просив суд, не позбавляти його права керування, оскільки він працює таксистом і це його єдиний дохід, а у нього на утриманні неповнолітні діти. Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та вивчивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №264280 від 07 березня 2025 року, чек Драгер (результат 0,66%), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу ти швидкість реакції від 07 березня 2025 року, копію посвідчення водія ОСОБА_1 , копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, DVD диск, копію наказу №808 від 05 листопада 2021 року, роздруківку ІПНП «Цунамі»», суд прийшов до наступного.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Зокрема, у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішення ЄС від 11 липня 2013 року у справі «Вєрєнцов проти України»).

Як вбачається з відеозапису, дослідженого під час судового засідання поліцейські СРПП Подільського РУП ГУНП в Одеській області на службовому автомобілі їдуть по вулиці Академіка Корольова ( до перейменування вул. Л. Толстого) в м. Подільськ, Одеської області намагаючись зупинити транспортний засіб Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , подають звукові сигнали та кілька разів сигнали проблисковими маячками, однак водій ОСОБА_1 не зупиняється, їде далі. Поліцейським вдалось зупинити автомобіль лише біля під`їзду будинку №4 по вулиці Кузовкова в м. Подільськ, Одеської області. Після чого запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці або в Подільській міській лікарні і він погодився на місці зупинки, продувши в муштук, (результат 0,66 %). На запитання поліцейського, чому ОСОБА_1 не зупинився відразу коли його зупиняли, повідомив, що не чув, оскільки гучно грала музика, а включені проблискові маячки на автомобілі поліцейських не бачив, так як дивився в монітор автомагнітоли. Поліцейські роз`яснили права ОСОБА_1 , з результатами тесту він погодився. Потім поліцейські склали відносно нього адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який озвучили і вручили йому копію протоколу.

Всебічно дослідивши обставини справи, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 280 КУпАП, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Обставини, що обтяжують чи пом`якшують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідно визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнути його до відповідальності у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 221, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Реквізити для сплати штрафу: ГУК в Одеській області /м.Подільськ/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526, банк отримувача: Казначейство України, номер рахунку (IBAN) UA0015001.

Реквізити для сплати судового збору: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UА0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

У графі «призначення платежу» платником повинно бути вказано: судовий збір, його ПІБ, ідентифікаційний номер, номер справи.

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу та судового збору, слід негайно подати (надіслати) до суду.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суддя Г.В. Павловська