Справа № 438/427/25
Провадження № 3/438/237/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 квітня 2025 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2, частиною 5 статті 126 та частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

До Бориславського міського суду Львівської області з відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП протоколи про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2025 року ЕПР1 № 258613 та від 14 березня 2025 року серії ЕПР1 № 271681.

Поставною суду від 26 березня 2025 року об`єднано в одне провадження справу № 438/427/25 провадження № 3/438/237/2025 зі справою № 438/360/25 провадження № 3/438/246/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП та присвоєно об`єднаній справі № 438/427/25 провадження № 3/438/237/2025.

Також до Бориславського міського суду Львівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2025 року серії ЕПР1 № 258613 та додані матеріали відносно ОСОБА_1 за статтею 122-2 КУпАП.

Постановою суду від 24 березня 2025 року повернуто вказаний матеріал ВП № 1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області для доопрацювання.

3 квітня 2025 року вказані матеріали надійшли після доопрацювання.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені статтею 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення стосовно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Оскільки вказані матеріали складені стосовно однієї особи та перебувають у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, справу № 438/427/25 (провадження № 3/438/237/2025) слід об`єднати зі справою № 438/428/25 (провадження № 3/438/259/2025), присвоївши об`єднаній справі № 438/427/25 провадження № 3/438/237/2025.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений належним шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду місцем його проживання.

Також слід наголосити, що ОСОБА_1 обізнаний про те, що відносно нього співробітниками поліції складені адміністративні протоколи, та відповідно Бориславським міським судом Львівської області будуть розглядатися справи про адміністративне правопорушення, проте, не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомих йому судових проваджень, в яких він є особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зокрема, ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи у суді за адресою, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до трекінгу накладної Укрпошти № 431 судова повістка з повідомленням про судове засідання 29 квітня 2025 року, направлена на адресу ОСОБА_1 вказану у протоколі про адміністративне правопорушення, повернута до суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Інші засоби зв`язку з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності у матеріалах справи відсутні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім цього, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ функціонує офіційний вебпортал «Судова влада України», за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, відомості про дату та час розгляду такої.

Оскільки у відповідності до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122-2, 126, 130 КУпАП, присутність ОСОБА_1 не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутності останнього.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2025 року ЕПР1 № 258613 вбачається, що ОСОБА_1 28 лютого 2025 року о 12:57 у місті Борислав по вулиці Гонти, 28 лютого 2025 року 12:57 у місті Борислав по вулиці Коваліва, 46, керуючи ТЗ Honda DIO без ДНЗ не виконав вимогу працівника поліції про зупинку чим порушив пункт 2.4 ПДР, за що відповідальність передбачена статтею 122-2 КУпАП.

Постановою суду від 12 березня 2025 року повернута до ВП № 1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП, для доопрацювання, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серії від 28 лютого 2025 року серії ЕПР1 № 258613 всупереч вимогам статті 256 КУпАП, не вказано частину статті, яка передбачає відповідальність за правопорушення, що інкримінується особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

25 березня 2025 року до суду надійшли вказані матеріали після доопрацювання з долученням рапорту поліцейської Прокурат Я. від 24 березня 2025 року в якому вказано, що у протоколі 28 лютого 2025 року ЕПР1 № 258613 допущено механічну помилку, а саме не вказано частину статті 122-2 КУпАП, у зв`язку з чим просить вважати вірним протокол відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу від 14 березня 2025 року серії ЕПР1 № 271681 14 березня 2025 року о 22:11 у місті Бориславі по вулиці Володимира Великого, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Galant з д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «DRAGER Alcotest 6820» та в медичному закладі в установленому законодавством порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Також з протоколу про адміністративне правопорушення в ід 14 березня 2025 року серії ЕПР1 № 271676 вбачається, що ОСОБА_1 14 березня 2025 року о 22:11 у місті Бориславі по вулиці Володимира Великого, 30, керував транспортним засобом - Mitsubishi Galant з д.н.з. НОМЕР_2 , будучи особою, позбавленою права керування транспортним засобом, чим вчинив правопорушення повторно протягом року та порушив пункт 2.1 а ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) визначено, що водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

У відповідності до пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.1 а ПДР и водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до частини 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, порушення мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (пункт 6 розділу І вказаної Інструкції).

Пунктом 7 зазначеної Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно з вимогами, передбаченими пунктом 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З протоколу про адміністративне правопорушення 14 березня 2025 року серії ЕПР1 № 271681 вбачається, що поліцейськими у ОСОБА_1 встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з порожнин рота, почервоніння шкірного покриву, у зв`язку з чим йому запропоновано пройти огляду на встановлення стану сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 або в медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх прав України від 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з пунктом 2 розділу І вказаної Інструкції, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Із відтворених відеозаписів зокрема запису відеореєстратора WhatsApp Video 2025-03-19 at 09.59.02 вбачається, що службовий автомобіль поліції з 22:10:24 по 22:11:06 рухався вулицею та жодного транспортного засобу перед ним не зафіксовано. О 22:11:07 службовий автомобіль поліції повернув ліворуч у вулицю де стояв транспортний засіб Mitsubishi Galant з д.н.з. НОМЕР_2 у якому перебував ОСОБА_1 .

Подальша зйомка здійснювалась за допомогою боді-камер, зокрема на відео 01473@133810 з 22:13:29, з перегляду якого вбачається, що працівник поліції підійшов до транспортного засобу Mitsubishi Galant, представився та повідомив про проведення відеозйомки, попросив документи, на що ОСОБА_1 відповів, що «ми не їдемо», а працівник поліції повідомив, що має фіксацію факту керування ним транспортним засобом. З відеофайла 01471@141710 також вбачається, що ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування транспортним засобом.

Разом з тим, на двох долучених дисках, які містять наступні відеофайли: WhatsApp Video 2025-03-19 at 09.59.02; 01473@133810, 01473@185310; 01473@250810; 01473@284610; 01473@525310; 01471@172910; 01471@340910; 01471@491010; 01471@523710; 01471@141710; 01471@285610; 01471@373710; 01471@113610; 01471@263710; 01471@380610; 01471@530610; 01471@022510; 01471@053810, проте на них не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Свідки вчинення адміністративних правопорушень у протоколах від 14 березня 2025 року серії ЕПР1 № 271681 та від 14 березня 2025 року серії ЕПР1 № 271676 не зазначені.

У відповідності до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Будь яких інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, за обставин вказаних у адміністративних протоколах від 14 березня 2025 року серії ЕПР1 № 271681 та від 14 березня 2025 року серії ЕПР1 № 271676, матеріали справи не містять, а як наслідок наявності у нього обов`язку, як у водія, виконати вимогу і пройти огляд у встановленому порядку на стан алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Так, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною за принципами поза розумним сумнівом та балансом ймовірностей, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження за критерієм «поза розумним сумнівом» факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.

У постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Суд дійшов висновку про відсутність належним чином зафіксованих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколах про адміністративне правопорушення від 14 березня 2025 року серії ЕРП1 № 271676 та від 4 березня 2025 року серії ЕРП1 № 271681, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складів адміністративних правопорушень за частиною 5 статті 126 та частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, сукупністю досліджених судом доказів не доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126 та частиною 1 статті 126 КУпАП поза розумним сумнівом, провадження у справі в цій часині підлягає закриттю за відсутню складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП визначена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2025 року ЕПР1 № 258613 вбачається, що ОСОБА_1 28 лютого 2025 року о 12:57 у місті Борислав по вулиці Гонти, 28 лютого 2025 року 12:57 у місті Борислав по вулиці Коваліва, 46, керуючи ТЗ Honda DIO без ДНЗ не виконав вимогу працівника поліції про зупинку чим порушив пункт 2.4 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статтею 122-2 КУпАП (з урахуванням рапорту від 24 березня 2025 року).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2025 року серії ЕПР1 № 258613;

- рапортами поліцейської Прокурат Я. від 28 лютого та 24 березня 2025 року;

- DVD-R дисками на яких міститься відеофіксація адміністративного правопорушення.

Наявні у матеріалах справи докази, повністю підтверджують доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

Відповідно до статті 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (стаття 33 КУпАП).

Враховуючи характер скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини які як обтяжують, так і пом`якшують відповідальність правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153,00 грн

Крім цього, відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 33, 36, 122-2, 126, 130, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Об`єднати в одне провадження справу № 438/427/25 провадження №3/438/237/2025 зі справою № 438/428/25 провадження № 3/438/259/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбаченої частиною 1 статті 122-2, частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130 КУпАП та присвоїти об`єднаній справі № 438/427/25 провадження № 3/438/237/2025.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126 та частиною 1 статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153,00 (сто п`ятдесят три) грн

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Олена ДУДАР