ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1130/25 Справа № 209/6954/24 Суддя у 1-й інстанції - Левицька Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника- Ворона А.І., представника Єсіпової К.В., переглянувши апеляційну скаргу останньої, на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року, якою стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

закрито провадження за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 215930 від 05.09.2024 року ОСОБА_1 05 вересня 2024 року о 14 год. 16 хв. по пр. Наддніпрянський 23 порушив ТЗП від 05.09.2024 серії АА575006 винесений останньому до 11:56 год. 15.09.2024 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 215938 від 06.09.2024 року ОСОБА_1 06 вересня 2024 року о 16 год. 10 хв. перебуваючи за адресою пр. Наддніпрянський 23-59 порушив ТЗП АА№575006, а саме заборону контактувати з особою у будь який спосіб, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 056143 від 06.09.2024 року ОСОБА_1 06 вересня 2024 року о 14 год. 30 хв. за місцем мешкання колишньої дружини гр. ОСОБА_2 , порушив винесений ТЗП АА№575006 від 05.09.2024, а саме контактував з постраждалою особою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою суду від 03 березня 2025 року закрито провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, так як останньому ставиться в провину порушення заборонного припису але в них не вказано, що потерпілою є ОСОБА_2 , а також вона в письмових поясненнях не зазначає про порушення ОСОБА_1 заборонних приписів. Будь-яких доказів порушення заборонних приписів матеріали справи не мають, а відеозапис не відображає факт складання протоколів.

До початку судового засідання від захисника ОСОБА_3 отримано заперечення в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, так як рішення є законним та обґрунтованим.

В апеляційній скарзі адвокат Єсіпова К.В. просить скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 та накласти стягнення.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення суду І інстанції незаконне, так як три протоколи стосовно ОСОБА_1 складалися за порушення термінового заборонного припису. При цьому, терміновий заборонний припис містить вказівку про потерпілу, якою є ОСОБА_2 , а порушення зафіксовані на відеозапис, коли припис був введений в дію. Крім цього, факт знаходження ОСОБА_1 05 та 06 вересня 2024 року за місцем проживання потерпілої не оспорюється ним. Захисник вказує, що в постанові невірно зазначено місце проживання ОСОБА_1 .

Також захисник просить поновити строк, так як першу апеляційну скаргу подано в строк, а після усунення недоліків повторно подано апеляційну скаргу.

В апеляційному суді представник Єсіпова К.В. підтримала вимоги апеляційної скарги.

Захисник Ворон А.І. та Обухов Ю.О. заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про поновлення строку, то апеляційний суд вважає, що термін пропущений з поважної причини, оскільки першу апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 подала вчасно, яку було повернуто апеляційним судом, з підстав відсутності повноважень адвоката. Після усунення даних недоліків адвокат повторно звернувся з апеляційною скаргою, тому такі обставини є поважними, клопотання слід задовольнити, а апеляційну скаргу переглянути по суті.

Рішення суду І інстанції є законним та обґрунтованим.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як видно з матеріалів справи, суддя суду першої інстанції, детально вивчивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Так, судом І інстанції вірно встановлено, що терміновий заборонний припис АА 575006 від 05.09.2024, який долучений до матеріалів про адміністративне правопорушення не містить записів стосовно постраждалої особи, тобто не містить відомостей про особу щодо якої установлено заборону прізвище, ім`я, по батькові особи, яка постраждала від домашнього насильства, місце її проживання, що не дає змогу установити з ким заборонено контактувати в будь-який спосіб та яке залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, забороною на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи у період з 05.09.2024 по 15.09.2024.

Крім цього районним судом встановлено, що письмові пояснень ОСОБА_2 від 05 та 06 вересня 2024 року, які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не містять жодних відомостей, які б свідчили про винесення відносно ОСОБА_1 термінового заборонного припису, та що ОСОБА_1 порушив застосовані до нього таким приписом заходи, натомість зміст долучених до матеріалів справи пояснень, зводиться до вчинення останнім діянь, які підпадають під диспозицію ст. 173-2 КУпАП.

Також, наявні в матеріалах справи відеозаписів події від 06 вересня 2024 року, які було переглянуто судом, дійсно зафіксовані обставини, що ОСОБА_1 розмовляє з працівниками поліції, в подальшому кричить та гримає у двері. Однак, у даному відео відсутні обставини складення вищевказаних протоколів про адміністративне правопорушення щодо порушення термінового заборонного припису стосовно кривдника серія №675006 від 05.09.2024.

Зазначені вище обставини, які встановив районний суд знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, і представником в судовому засіданні не спростовані.

Разом з цим, під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 пояснив, що не спілкувався з ОСОБА_1 на 05, ні 06 вересня 2024 року, а перебував лише за межами квартири. Розмовляв лише з працівниками поліції, які в його присутності не складали і не вручали терміновий заборонний припис та протоколи про адміністративне правопорушення.

За правилами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено місце вчинення правопорушення, але в двох протоколах(а.с.1, 17) вказано лише вулицю, без зазначення міста та області, а в третьому(а.с.18) не зазначено взагалі місце вчинення правопорушення. Крім цього, відсутні докази складання протоколів у присутності ОСОБА_1 , що свідчить про порушення ст. 256 КУпАП. Тому, протоколи на переконання апеляційного суду є недопустимими доказами.

Між цим, терміновий заборонний припис на переконання апеляційного суду теж не може бути належним доказом, так як в ньому відсутні дані про потерпілу особу, що зазначалося раніше, та не спростовані доводи ОСОБА_1 щодо складання даного документу без участі останнього та не вручення йому припису, що є порушенням Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника від 01 серпня 2018 року № 654.

Отже, підстав для скасування постанови районного суду не встановлено, а висновки місцевого суду не спростовані, що ОСОБА_1 не вчиняв домашнього насильства, оскільки обставини зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення не підтверджені поза розумним сумнівом.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк представнику ОСОБА_4 на оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року, якою стосовно ОСОБА_1 закрито провадження за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький