Справа № 365/215/25
Номер провадження: 3/365/113/25
ПОСТАНОВА

іменем України

"28" квітня 2025 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого на посаді тракториста МХП «Агроес», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 584914 від 07.03.2025, складеного інспектором РПП СПД № 2 ВП № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області, 07.03.2025 приблизно о 15 год 30 хв в АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим було завдано шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілому.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

У судовому засіданні 27.03.2025 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заявив клопотання про виклик в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та просив долучити до матеріалів справи письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. У судовому засіданні 27.03.2025 потерпіла ОСОБА_2 заявила клопотання про виклик в якості свідка ОСОБА_5 .

Дані клопотання суддею були задоволені.

В судовому засіданні 04.04.2025 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що він, його мати ОСОБА_3 , його колишня дружина ОСОБА_2 та їхні діти проживали у його будинку на АДРЕСА_1 . Він з дружиною ОСОБА_2 розлучилися, але вона та діти продовжували проживати у його будинку, так як діти є неповнолітніми. Так у них склалося, що ключі від погребу, де лежали продукти харчування, були у ОСОБА_2 , яка ключі ховала. Так, 07.03.2025 він знайшов ключі від погребу щоб подивитися, що знаходиться в погребі. В той день він обрізав дерева та до нього підійшла ОСОБА_2 і сказала, щоб він віддав ключі. Він відповів жартуючи, що не віддасть. Вона знову запитала за ключі, він знову відповів, що не віддасть. Між ними виникла сварка, в ході якої вони почали виражатися нецензурними словами один до одного. При цьому він почав виражатися нецензурними словами перший, вона також у відповідь виражалась нецензурними словами, з будинку він її не виганяв, фізичною розправою не погрожував. До розлучення вони жили добре. Приводом для розлучення стало те, що вона «обманувши його зробила йому операцію на серці», яку можна було не робити. У своїх письмових запереченнях проти протоколу про адміністративне правопорушення, поданих 27.03.2025, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, а саме відсутня графа «чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності». Крім того, йому не було надано можливості надати пояснення і зауваження до змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Щодо подій 07.03.2025 то зазначає, що в той день ОСОБА_2 почала вимагати від нього ключі від погребу, оскільки вона офіційно проживає у його будинку, тому має право користуватись погребом. На що він відповів, що вона не має права на його продукти харчування, які знаходяться в погребі. Вона почала виражатися відносно нього нецензурними словами, погрожувати своїми друзями, погрожувала вчинити відносно нього фізичну розправу і викликала поліцію. Співробітник поліції все записував нібито з його слів, але коли дав прочитати пояснення, то він, ОСОБА_1 , нічого не зміг розібрати та підписав. Щодо пояснень дітей, то вони відібрані у відсутність представника Служби у справах сім`ї та дітей. Щодо термінового заборонного припису стосовно кривдника, то він його не оскаржував через те, що він і так не мав наміру наближатися до ОСОБА_2 .

У судовому засіданні 28.04.2025, ОСОБА_1 підтримав заявлене клопотання про закриття справи за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні 28.04.2025 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Явон А.В. просив справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зазначив, що у сім`ї дійсно виникали сварки, що також було підтверджено поясненнями свідків, допитаних під час судового розгляду. Але вважає, що ці сварки не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а більше носять характер цивільно-правових відносин, оскільки відсутній будь-який тиск з боку ОСОБА_1 на ОСОБА_2 . Приводом для виникнення суперечностей, які були 07.03.2025, було саме те, що ОСОБА_1 не дав ключ ОСОБА_2 від погребу, оскільки вважав, що продукти харчування в погребі належать саме йому і вона має право тільки проживати у будинку, однак харчуватися його продуктами, які знаходяться в погребі, вона не має права. Поліцейських ОСОБА_2 викликала лише для того, щоб він віддав ключі, а не через домашнє насильство. Також зазначив, що письмові пояснення ОСОБА_1 від 07.03.2025 викладені поліцейським поганим почерком, що не дало можливості ОСОБА_1 їх прочитати під час їх підписання.

У судовому засіданні 04.04.2025 ОСОБА_2 пояснила, що станом на 04.04.2025 вона та діти переїхали від ОСОБА_1 в селище Згурівка, що створює додаткові проблеми для дітей щодо навчання. 07 березня 2025 року вона приїхала до місця колишнього проживання у буд. АДРЕСА_1 , де ще проживала. Не виявила ключі від погребу, де знаходилися її продукти харчування. Всі ці продукти вона та діти заготовляли собі протягом року. Ніякого відношення ОСОБА_1 до цих продуктів не мав. Не виявивши ключа, вона підійшла до ОСОБА_1 і попросила щоб він віддав ключі для того, щоб піти в погріб та взяти продукти харчування для приготування їжі для дітей. Він не віддав. Вона знову попросила, але він відмовив. Між ними через це виникла сварка, в ході якої він ображав її нецензурними словами, принижував, виганяв з будинку, казав, що повикидає її та дітей речі після закінчення опалювального сезону. Взагалі вони раніше жили добре, працювали, піклувалися один за одним. Але, так як вони проживали разом з його матір`ю в одному будинку, то у них через втручання матері та його сестри виникали сварки, що призвело до розлучення. Після розлучення він неодноразово казав їй та дітям щоб вони залишили його будинок. Взимку виключав опалення у їх кімнатах, пояснюючи це тим, що це дорого. Після розлучення ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав доти, поки вона не звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів.

У судовому засіданні 27.03.2025 свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , пояснила, що вона проживає в одному будинку з сином ОСОБА_1 , його колишньою дружиною ОСОБА_2 та їхніми дітьми. Пам`ятає, що в той день ОСОБА_2 зайшла в кімнату до ОСОБА_1 з претензією. Саме ОСОБА_2 розпочала конфлікт, через що не знає, але вона щось від нього вимагала. Вони сварилися, син нецензурних слів до колишньої дружини не вживав. В момент сварки вона, ОСОБА_3 , перебувала в себе в кімнаті і нічого не бачила. В силу свого похилого віку погано чує.

У судовому засіданні 27.03.2025 свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є рідною сестрою ОСОБА_1 , пояснила, що про події 07.03.2025 вона дізналася зі слів брата, оскільки проживає окремо в селищі Згурівка. Знає те, що ОСОБА_1 забрав ключі від погребу, а ОСОБА_2 хотіла зайти в погріб. Він ключі не віддавав, тому вона викликала поліцію. Чи часто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сварилися, вона не знає, жодного разу не була присутня під час їхніх конфліктів.

У судовому засіданні 27.03.2025 свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , пояснила, що це була дуже гарна сім`я, але через втручання матері та сестри ОСОБА_1 почалися конфлікти. ОСОБА_2 дуже порядна людина, працьовита (працювала і на роботі, на городі). ОСОБА_1 також може охарактеризувати як непогану, добродушну людину. Після того, як шлюб між ними був розірваний, то ОСОБА_1 почав погано ставитись і до ОСОБА_2 , і до їхніх дітей (зі слів дітей батько виключав опалення взимку через високий тариф). У телефонному режимі 07.03.2025 ОСОБА_2 повідомила їй, що ОСОБА_1 сховав ключі від погребу, де знаходилися продукти, і вона не може приготувати їсти для дітей, через що ОСОБА_2 викликала поліцію.

У судовому засіданні 04.04.2025 неповнолітній свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в присутності представника Служби у справах сім`ї та дітей ОСОБА_7 пояснила, що 07.03.2025 вона перебуваючи в себе в кімнаті, чула як мати та батько сварилися на вулиці. При цьому вона чула образливі слова по відношенню до матері. Потім, коли приїхала поліція, то вони вже сварилися у будинку. При цьому, вона чула як батько говорив до матері образливі, неприємні слова, погроз фізичної розправи не було. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення батько також вживав нецензурні слова по відношенню до матері, казав, що «вона гуляє». Вся сварка між ними розпочалась через те, що у погребі лежали продути харчування, які мати, вона та брат заготовили собі на рік проживання. У 2024 році батько сказав, що городиною займатися не буде. Тому вони повністю самі заготовили продукти харчування, все склали в погріб. Відповідно ключі від погребу були у матері. Це всіх влаштовувало.

У судовому засіданні 04.04.2025 неповнолітній свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в присутності представника Служби у справах сім`ї та дітей ОСОБА_7 пояснив, що 07.03.2025 була сильна сварка між батьком та матір`ю через те, що мати не знайшла ключі від погребу, де лежали продукти харчування, які заготовила мати, сестра та він. Під час сварки він чув нецензурні слова (середні і погані). Приїхала поліція і почала все з`ясовувати, що він уже не бачив.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством слід вважати діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У судовому засіданні досліджено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 584914 від 07.03.2025 (а.с. 1);

- копія термінового заборонного припису стосовно кривдника від 07.03.2025, згідно із яким ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою ОСОБА_2 з 07.03.2025 (16:40) по 10.03.2025 (16:40). У графі «підпис кривдника про отримання термінового заборонного припису стосовно кривдника» міститься підпис ОСОБА_1 (а.с. 2);

- копія письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 07.03.2025, в яких зазначено, що 07.03.2025 о 15:30 вона приїхала до свого місця проживання із селища Згурівка та хотіла приготувати їсти, але її чоловік ОСОБА_1 почав перешкоджати в доступі до кухні через що між ними виник конфлікт. В ході конфлікту він почав кидатися до неї в бійку, ображав нецензурними словами, виганяв з будинку, в наслідок чого було завдано шкоду її психологічному здоров`ю, а саме вона боялася за своє життя, перебувала у стресі, була емоційно невпевнена і нездатною себе захистити (а.с. 4);

- копія письмових пояснень ОСОБА_8 від 07.03.2025, в яких зазначено, що 07.03.2025 о 15:30 він перебував за місцем свого проживання разом з батьками та сестрою. Між батьками виникла сварка через давні неприязні відносини, які склалися за час проживання. Під час сварки батько ображав матір нецензурними словами, кидався в бійку, виганяв з будинку (а.с. 5);

- копія письмових пояснень ОСОБА_6 від 07.03.2025, в яких зазначено, що 07.03.2025 вона перебувала за місцем свого проживання разом зі своїми батьками та братом. Приблизно о 15 год 30 хв між батьками виникла словесна сварка, під час якої батько виганяв матір з будинку, ображав нецензурними словами, кидався в бійку (а.с. 6);

- копія письмових пояснень ОСОБА_1 від 07.03.2025, в яких зазначено, що 07.03.2025 о 15:30 він перебував за місцем свого проживання разом зі своєю колишньою дружиною, з якою у нього неприязні відносини. Він не хотів впускати її до погреба щоб набрати картоплі, через що між ними виник конфлікт, в ході якого він ображав дружину нецензурними словами, фізичної сили не застосовував. Письмові пояснення містять підпис ОСОБА_1 (а.с. 7);

- довідка про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався (а.с. 8).

Суддя критично оцінює усні пояснення свідка ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , оскільки вона присутня під час сварки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не була і в судовому засіданні стверджувала, що в силу свого похилого віку, погано чує. Також суддя критично оцінює усні пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки свої пояснення вони надавали зі слів інших осіб ОСОБА_4 зі слів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 зі слів ОСОБА_2 .

Суддя враховує те, що саме небажання ОСОБА_1 дати ключ від погребу, де знаходилися продукти харчування, які як пояснювали учасники судового засідання, були заготовлені ОСОБА_2 та дітьми, його ігнорування потреби потерпілої у приготуванні їжі, призвели до виникнення словесних образ, а також дій, які були спрямовані на обмеження необхідності ОСОБА_2 у приготуванні їжі для дітей та спричинили потерпілій емоційну невпевненість, перебування у стресі. ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що ключ від погреба він «жартома» не дав, що свідчить про його свідоме використання своєї переваги над ОСОБА_2 , оскільки потерпіла та їхні діти проживали у будинку ОСОБА_1 . При цьому, в ході судового розгляду дії ОСОБА_1 у виді погрози фізичної розправи, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, винний в його вчиненні, підлягає адміністративній відповідальності, речі не вилучались.

Санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Кучерява Л.М