Спарва№ 308/3710/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В. В., розглянувши матеріали справи, що надійшли від НОМЕР_1 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 327217 від 10.03.2025, згідно з яким о 15:30 09.03.2025 ОСОБА_1 був виявлений та затриманий інспектором групи моніторингу обстановки на відстані 4700 метрів до державного кордону України на напрямку 329 прикордонного знаку залізничній станції «БАТЬОВО», вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Угорщину в пішому порядку поза пунктом пропуску, в складі групи осіб, чим, на думку інспекторів, порушив вимоги ст. 9 та 12 Закону України «Про державний кордон України», за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Громадянин України ОСОБА_1 не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті Ужгородського міськрайонного суду та надсилання повістки про виклик до суду.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 204-1 КУпАП розглядаються протягом доби, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

За положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинена групою осіб.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено порядок перетинання державного кордону. Так, зокрема, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України. Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку. Статтею 12 вказаного закону передбачено, зокрема, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

У підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 КУпАП, до матеріалів справи додано: протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 327217 від 10.03.2025; протокол про адміністративне затримання від 09.03.2025; протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 09.03.2025, копією паспорта громадянина України; поясненнями ОСОБА_1 ; рапортом від 09.03.2025; рапортом інспектора прикордонної служби 1 категорії групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) сержанта ОСОБА_2 .

З протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 09.03.2025 вбачається, що він затриманий на відстані 4700 метрів до державного кордону України інспектором групи моніторингу на залізничній станції «БАТЬОВО».

Також з письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній прямував потягом до населеного пункту Батьово, для подальшого прибуття в м. Виноградів, додому.

З протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів вбачається, що під час затримання у ОСОБА_1 виявлено та вилучено для тимчасового зберігання довідку про перебування на військовій службі, пластикову картку банку ПУМБ, мобільний телефон, зарядний пристрій та купюру номіналом 500 грн. Паспорта громадянина України для виїзду за кордон, грошових коштів у іноземній валюті, або інших речей чи документів, які могли б свідчити про намір громадянина перетнути кордон виявлено не було.

З огляду на досліджені докази неможливо встановити прямий умисел в діях особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 щодо спроби незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску.

Крім того, суддя бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що справа про адміністративне правопорушення повинна бути розглянута у розумні строки.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення. Тому суддя, ухвалюючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, його поясненнями не спростовано, справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 204-1, п. 1 ч. 1 ст. 247 , ст. 283-285, 287-294 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя В. В. Чепка