Справа № 204/8856/24
Провадження № 3/204/10/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

24 серпня 2024 року о 21 годині 40 хвилин в м. Дніпро, чечелівський район, вул. Ударників, буд. 30 «б», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda Premacy, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей розширені та не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд має право провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) Європейський суд з прав людини зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях Європейський суд з прав людини «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application № 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application № 23853/02) .

Суд зазначає, що в судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про час та дату розгляду справи шляхом направлення на його адресу проживання, яку останній зазначив у протоколі судових повісток, на його мобільний номер телефону смс-повідомлень в судове засідання не з`явився, а тому на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України, враховуючи строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає можливим розглянути адміністративний матеріал за відсутністю особи, відносно якої складено адміністративний протокол.

04 квітня 2025 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від адвоката Добриня Я.О. надійшла заява, в якій останній просив провести розгляд справи за його відсутності, а також за відсутності ОСОБА_1

31 жовтня 2024 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від адвоката Добриня Я.О. надійшло клопотання про закриття провадження по справі. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що ОСОБА_1 24 серпня 2024 року не здійснював керування транспортним засобом. Матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, а співробітники поліції не зупиняли автомобіль під його керуванням. ОСОБА_1 під час всієї бесіди із співробітниками поліції повідомляв, що він просто сидить в автомобілі та не рухається, отже підстав для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відсутні, оскільки такий обов`язок є лише у водіїв транспортних засобів, яким ОСОБА_2 не керував. Співробітники поліції не взяли до уваги пояснення ОСОБА_2 , та безпідставно склали на нього протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 не направлявся до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду, воно не складалось та не вручалось ОСОБА_1 , отже у нього були відсутні підстави для проходження огляду у медичному закладі, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення. Крім цього, ОСОБА_2 не вручався складений протокол працівниками поліції не було доручено до матеріалів справи доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення чи направлення вказаної копії ОСОБА_1 за місцем його проживання. Просив провадження по справі закрити за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 8 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 279-4 цього Кодексу.

Таким чином, суддя, розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене відповідною статтею КУпАП, чи порушені норми законодавства даною особою, якщо форма статті є бланкетною, чи винна особа, що притягається до особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими під час судового розгляду матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 816690 від 24 серпня 2024 року; рапортом поліцейського 2 взводу 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Галича С. від 24 серпня 2024 року; екзаменаційною карткою водія.

Крім цього, суддею був досліджений диск, на якому міститься відеозапис № 471868 від 24 серпня 2024 року. Так, відповідно до відеозапису о 21:40:56 годині патрульні поліцейські підходять до транспортного засобу, який перебуває під керуванням ОСОБА_1 , який є заведений та повідомляють ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу. При цьому, транспортний засіб є працюючим, фари увімкнені, стоїть навпроти заїзду на промислову територію, яка огороджена парканом, в`їзд до якої обмежений, та регулюється електричними воротами. Об 21:44:09 годині ОСОБА_1 повідомляє, що він просто стоїть. О 21:47:00 годині патрульні поліцейські повідомляють, що відносно ОСОБА_1 наявне судове рішення щодо позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 36 місяців. Об 21:47:35 годині на пропозицію патрульних поліцейських проїхати до медичного закладу задля проходження огляду на визначення стану сп`яніння, ОСОБА_1 повідомляє, що він не може надати відповідь по вказаному запитанні. О 21:49:40 годині ОСОБА_1 відповідає патрульним поліцейським, що він не буде витрачати свій час на те, що їм здається. Об 21:49:40 годині ОСОБА_1 на повторну пропозицію патрульного поліцейського пройти медичний огляд у встановленому законом порядку говорить, що він не буде проходити огляд, оскільки він просто знаходиться у транспортному засобі. О 21:50:25 годині патрульні поліцейські говорять ОСОБА_1 : «Ми за Вами їхали», на що ОСОБА_1 їм відповідає: «Чому тоді ви мене раніше не зупинили». Об 21:50:31 годині ОСОБА_1 , сидячи у транспортному засобі, заводить його. О 21:51:50 годині патрульні поліцейські повідомляють ОСОБА_1 про те, що у них є відео із камер «Безпечне місто» на якому видно як він керує транспортним засобом, на що ОСОБА_1 відповідає: «Я там що, щось порушив?». Об 21:54:00 годині на повторну пропозицію патрульного поліцейського проїхати до медичного закладу задля проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, ОСОБА_1 повідомив, що він не буде їхати до медичного закладу, оскільки йому необхідно на роботу.

Окрім цього, суддею був досліджений відеозапис із автомобільного реєстратора патрульного автомобіля. Так, із відеозапису вбачається, що автомобіль, який перебуває під керуванням ОСОБА_1 під`їхав до воріт, стоїть із увімкненими фарами. При цьому ворота підприємства повільно відчиняються.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП визначено, що суд встановлює юридично важливі обставини справи з усіх доказів по справі в цілому, а не тільки за протоколом, який є лише одним з письмових доказів.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знайти й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

У рішенні по справі «О`Галоган та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 року реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом Mazda Premacy, номерний знак НОМЕР_1 , тим самим погодившись нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм законодавства держави Україна.

Суддя зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоровя його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обовязки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

При цьому, законодавець не пов`язує обов`язкове зупинення транспортного засобу під керуванням особи в стані алкогольного сп`яніння співробітниками поліції з настанням відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або відмовою від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Статтею 251 КУпАП визначено, що суд встановлює юридично важливі обставини справи з усіх доказів по справі в цілому, а не тільки за протоколом, який є лише одним з письмових доказів.

Суддею не можуть бути взяті до уваги посилання адвоката Добриня Я.О. щодо не здійснення керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки вказане спростовується дослідженими під час судового розгляду відеозаписами на яких вбачається, що ОСОБА_1 , будучи за кермом транспортного засобу Mazda Premacy, номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться у заведеному транспортному засобі із увімкненими фарами на під`їзній доріжці підприємства, де перед ним починають відчинятись автоматичні ворота.

Крім цього, під час того, як до нього підійшли патрульні поліцейські, транспортний засіб був у заведеному стані, оскільки горіли, фари автомобіля, приборна панель, та чутний шум двигуна.

В свою чергу, після слів патрульного поліцейського про те, що є відео з камер «Безпечне місто», як ОСОБА_1 керує транспортним засобом, він не заперечує цього факту, а лише цікавиться, чи порушив він при цьому Правила дорожнього руху, що свідчить про визнання факту керування транспортним засобом.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 25 березня 2025 року (№ 51-2129км23), доведеність тих чи інших обставин злочину не завжди ґрунтується на прямих доказах і висновок щодо обставин справи може випливати з аналізу сукупності непрямих доказів. Обставини, які утворюють елементи складу злочину, можуть встановлюватися на основі сукупності непрямих доказів, якщо логічний аналіз їх взаємозв`язку підтверджує відповідні обставини. Доказування часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність або недоведеність винуватості особи поза розумним сумнівом.

Таким чином, обставини, які були встановлені на підставі досліджених доказів у вказаній справі, хоча й непрямо, але в їх сукупності підтверджуються факт здійснення керування транспортним засобом Mazda Premacy, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 24 серпня 2024 року о 21 годині 40 хвилин.

Крім цього, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2905632 від 24 серпня 2024 року, ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. Вказана постанова ОСОБА_1 у встановленому законом порядку оскаржена не була, а тому слід дійти до висновку, що останній погодився із її складанням та фактично визнав факт того, що він здійснював керування транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Щодо посилання адвоката Добриня Я.О. щодо не надання ОСОБА_1 направлення задля проходження огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі, суддя зазначає наступне.

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 визначено ознаки алкогольного сп`яніння.

У відповідності п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За приписами п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я. При цьому, направлення на огляд водія транспортного засобу видається поліцейським у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи у випадку непогодження водія транспортного засобу з результатами огляду на місці. Також, направлення може видаватися у випадку відмови водія від проходження огляду на місці зупинки та погодження огляду у закладах охорони здоров`я.

Як було встановлено судом підчас дослідження відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, на неодноразову пропозицію, висловлену патрульним поліцейським щодо проходження огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 , останній під будь-якою підставою уникав прямої відповіді на поставлене патрульним поліцейським запитання, вподальшому об відмовлявся від проходження такого огляду зазначаючи підставу відмови необхідність йти на роботу.

За умови відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, поліцейські позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Вказане в повній мірі узгоджується із Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме, з положеннями пунктів 6 та 8 Порядку, відповідно до яких направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винен у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступеню вини та інших вимог передбачених ст.ст. 33-35 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винну особу стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя О.О. Некрасов