Справа № 206/1855/25
Провадження № 3/206/790/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Плінська А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 172-17 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст..159 Статуту Гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України тривалість несення служби чатовим на посту встановлюється командиром військової частини відповідно до пори року, стану погоди і температури повітря, при цьому вона не повинна перевищувати 4 години. Згідно п. 4.2 Наказу по військовій частині НОМЕР_1 №120 від 11.11.2024 зміна чатових на визначених об`єктах охорони здійснюється не більше ніж через 4 години, з урахуванням погодних умов. 01.04.2025 о 16-50 год. була здійснена перевірка несення служби складом варти на об`єкті охорони 2 взводу охорони 2 роти охорони НОМЕР_2 батальйону охорони в АДРЕСА_2 . Під час перевірки записів в постовій відомості було виявлено що начальник варти старший сержант ОСОБА_2 зробив запис в постовій відомості про нібито зміну чатового о 17-00 01.04.2025, але фактично зміна чатового не відбулась, у вказаний час начальник варти старший сержант ОСОБА_2 та вартовий посту №1 солдат ОСОБА_3 знаходились у вартовому приміщенні та проводити зміну чатового не збирались, оскільки за вказівкою старшого лейтенанта ОСОБА_1 фактична зміна чатових відбувається через 6 годин. Таким чином, всупереч статутним обов`язкам, діючи умисно, всупереч інтересам служби, в період військового стану, старший лейтенант ОСОБА_1 своїми діями призвів до порушення правил несення бойового чергування, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-17 КУпАП.

В судовому засіданні провину визнав та пояснив, що дозволив солдату ОСОБА_4 на дві години пізніше заступити на варту та змінити солдата ОСОБА_3 , оскільки в ОСОБА_4 був розлад травлення. Здійснити заміну солдата ОСОБА_4 не мав можливості, у зв`язку з нестачею особового складу. У скоєному щиро розкаявся та просив не призначати йому суворе покарання.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-17 КУпАП, крім визнання вини, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення №53 від 04.04.2025 року;

-витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №101 від 28.03.2025 року про призначення старшого лейтенанта ОСОБА_1 на посаду заступника командира 2 роти охорони з психологічної підтримки персоналу НОМЕР_2 батальйону охорони

-копією посвідчення офіцера;

-поясненнями ОСОБА_1 .

Диспозицією частини 2 статті 172-17 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України, вчинені в умовах особливого періоду.

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням (ст. 22 КУпАП).

Законодавець дає можливість органу (посадовій особі), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника усне зауваження такий метод виховного впливу, що не пов`язаний ні з адміністративним стягненням, ні із заходом громадського впливу. Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Призначення усного зауваження здійснюється на розсуд посадової особи, що вирішує справу відповідно до оцінки нею всіх обставин провини й особистості порушника. Стаття 22 КУпАП передбачає тільки право прийняти таке рішення. У зв`язку із цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особистість порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо. Аналіз та правова оцінка зазначених даних дозволяють вирішити питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності й можливість обмежитися усним зауваженням.

У судовому засіданні досліджено ненавмисний характер вчиненого адміністративного правопорушення та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суддя також враховує відсутність будь-якої завданої шкоди, що кваліфікується як пом`якшуюча обставина, а також відсутність обтяжуючих обставин. Отже приходжу до висновку про наявність достатніх підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-17 КУпАП, на підставі ст. 22 цього Кодексу за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.283,284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-17 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Плінська