Справа № 489/1546/25
Номер провадження 3/489/780/25
Постанова

Іменем України

24 квітня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Микульшина Ганна Анатоліївна, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 та ч. 3 ст. 173-8 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 608959 від 11.02.2025, 11.02.2025 приблизно о 19:10 год. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 3 термінового заборонного припису серії АА №008520 від 11.02.2025, винесеного відносно нього на три доби за заявою матері ОСОБА_2 , а саме: спілкувався та контактував з потерпілою особою. Правопорушення вчинив повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, чим вчини в правопорушення , передбачене ч. 3 ст. 173-8 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 608958 від 11.02.2025, 11.02.2025 приблизно о 19:10 год. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно з перевагою сили вчинив сварку відносно своєї матері ОСОБА_2 , під час якої словесно ображав лайливими словами та погрожував фізичною розправою, чим спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоди психологічному та фізичному здоров`ю. Таким чином спричинив домашнє насильство психологічного (та фізичного) характеру повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 608957 від 11.02.2025, 11.02.2025 приблизно о 17:50 год. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно з перевагою сили вчинив сварку відносно своєї матері ОСОБА_2 , під час якої словесно ображав лайливими словами та погрожував фізичною розправою, чим спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоди психологічному та фізичному здоров`ю. Таким чином спричинив домашнє насильство психологічного (та фізичного) характеру повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання, вказаною у протоколі, а також направленням смс-повідомлення на номер телефону, зазначений в протоколі. Про причини неявки не повідомив, до суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання до суду не з`явилась, повідомлена судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, сторони зобов`язані цікавитися справами, учасниками яких вони є. Зокрема, у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Згідно зі ст. 6 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За такого суддя приходить до висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол, а також потерпілої.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справах (3 протоколи про адміністративне правопорушення; терміновий заборонний припис стосовно кривдника; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; заяву та пояснення ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 ), суддя приходить до наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Диспозиція ч. 3 ст. 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення особою, яка вже була піддана адміністративному стягненню, домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.09.2024 у справі №489/5990/24, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (домашнє насилля відносно матері ОСОБА_2 ), та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Диспозицією ч. 2 ст. 173-8 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

А ч. 3 ст. 173-8 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07.11.2024 у справі №489/6671/24, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (порушення заборони на вхід та перебування в місці проживання), та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Відповідно до пункту 16 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Зі змісту термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №008520 від 11.02.2025, слідує, що відносно ОСОБА_1 на три доби з 18:50 год. 11.02.2025 до 18:50 год. 14.02.2025 з метою захисту від домашнього насильства, вчиненого 11.02.2025 о 17:50 год. відносно постраждалої (матері) ОСОБА_2 було встановлено такий захід: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

У свою чергу, ОСОБА_1 був ознайомлений із вказаним приписом, про що свідчать його підписи у відповідних графах протоколу, при цьому, судді не було надано будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 9 ст. 25 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оскаржив винесений відносно нього терміновий заборонний припис в адміністративному порядку.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно умисно вчинила інкриміновані їй протоколами діяння, оскільки не виконала терміновий заборонний припис, винесений відносно неї повторно протягом року та вчинила домашнє насилля повторно протягом року, тобто діяння, передбачені ч. 3 ст. 173-8 КУпАП та ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності за вчинені правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оскільки ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за кілька адміністративних правопорушень, справи про які перебувають на розгляді одного судді, тому з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин правопорушень є доцільним провести одночасний розгляд вказаних справ, об`єднавши їх в одне провадження.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (протягом року двічі притягувалася до адміністративної відповідальності), обставини вчинення адміністративного правопорушення, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та ч. 3 ст. 173-8 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись статтями 173-2, 173-8, 252, 266, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя-

постановила:

Справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-8, ч. 3 ст. 173-2 та ч. 3 ст. 173-2 КУпАП згідно з протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 608959 від 11.02.2025 (справа № 489/1546/25, провадження 3/489/780/25), серії ВАД № 608958 від 11.02.2025 (справа № 489/1549/25, провадження № 3/489/781/25), серії ВАД № 608957 від 11.02.2025 (справа № 489/1550/25, провадження № 3/489/782/25), - об`єднати в одне провадження, присвоївши справі єдиний номер 489/1546/25 (провадження № 3/489/780/25).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-8, ч. 3 ст. 173-2 та ч. 3 ст. 173-2 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у м.Миколаїв/Інгульський р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100, рахунок отримувача: UА0014482).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.А. Микульшина