№522/7581/25, 3/522/3051/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., розглянувши матеріали справ, що надійшли з Управління патрульної поліції у Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Вірменії, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше притягався до адміністративної відповідальності:

-Приморським районним судом м. Одеси , згідно до постанови від 12.12.2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу 17 000 грн., із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

-Приморським районним судом м. Одеси, згідно до постанови від 22.04.2025 року було піддано адміністративному стягненню за ч.5 ст.126 КУпАП до штрафу у розмірі 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. на користь держави України, із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

25.03.2025 року о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_2 повторно протягом року керував автомобілем «Volkswagen Caddy», д/н НОМЕР_1 , по вулиці Сегедській, біля будинку №6, у м. Одесі, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, із ознаками наркотичного сп`яніння, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,відмовився.

25.03.2025 року о 23 годині 24 хвилині ОСОБА_2 повторно протягом року керував автомобілем «Volkswagen Caddy», д/н НОМЕР_1 , по проспекту Шевченка, біля будинку №23, у м. Одесі, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, із ознаками наркотичного сп`яніння, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,відмовився.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.1«а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5, п.2.9«А» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав вину у вчиненні адміністративних правопорушень.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1N?281582 від 25.03.2025 року

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1N?281590 від 25.03.2025 року,

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1N?281780 від 26.03.2025 року,

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1N?281771 від 26.03.2025 року,

- направленням ОСОБА_3 про огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.03.2025 року,

- направленням ОСОБА_3 про огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.03.2025 року,

- відеозаписами долученими до матеріалів адміністративної справи.

Згідно до санкції ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП передбачено додаткове покарання у вигляді вилучення транспортного засобу чи без такого.

Згідно до вище указаного протоколу про адміністративне правопорушення транспортний засіб «Volkswagen Caddy», д/н НОМЕР_1 належить на праві приватної вланості ОСОБА_4 .

На підставі вище зазначеного, враховуючи характер адміністративних правопорушень, особу правопорушника, ступінь вини, інші обставини адміністративної справи, суд вважає необхідним, та достатнім застосування адміністративного стягнення згідно із санкцією ч. 5 ст. 126, ч.2 ст.130 КУпАП, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21.02.1984, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі зазначеного, суд застосовує аналогію права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно довідки старшого інспектора ВАП УПП в Одеській області ДПП Якіб`юк із інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_2 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року (Справа № 702/301/20, Провадження № 51-944 кмо 23) встановлено, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту (ст. 286 КК України) або в цьому ж порушенні, вчиненому в стані сп`яніння (ст. 286-1 КК України), незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Суд вважає, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вимоги ст.23 КУпАП для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, суд вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_5 адміністративне стягнення у вигляді штрафа та позбавлення права керування транспортними засобами, так як він раніше притягався до адміністративної відповідальності, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Приморським районним судом м. Одеси , згідно до постанови від 12.12.2024 року ОСОБА_6 за ч.1 ст.130 КУпАП було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу 17 000 грн., із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

Приморським районним судом м. Одеси, згідно до постанови від 22.04.2025 року року ОСОБА_6 за ч.5 ст.126 КУпАП було піддано адміністративному стягненню до штрафу у розмірі 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. на користь держави України, із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.2,ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення по цій адміністративній справі, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд вважає необхідним повністю приєднати ОСОБА_7 невідбуту частину стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 років за вище указаними постановами суду.

Керуючись ст.ст.40-1, 221, 283, п. 1 ч.1 ст.284 КУпАП, судя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення по зазначеним статтям:

- за ч.5 ст.126 КУпАП штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. на користь держави України, та позбавити його права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу,

- за ч.2 ст.130 КУпАП штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 /тридцять чотири тисячі/ грн. на користь держави України, із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно накласти стягнення на ОСОБА_1 у межах санкції статті якою передбачено більш серйозне порушення штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. на користь держави України, та позбавити його права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.2, ч.3 ст.30 КУпАП до адміністративного стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднати невідбуту частину адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік за постановою Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2024 року, та строком на 5 років за постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2025 року. Остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. на користь держави України, та позбавити його права керування транспортними засобами на строк 11 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гаєва Л.В.