СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/7562/25
пр. № 3/759/3319/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Горбенко Н.О., за участю: секретаря судового засідання - Бетіна М.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , прокурора Офісу Генерального прокурора - Прокопова О.Е., прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва - Трюхіна А.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянку України, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка займає посаду головного спеціаліста відділу міжнародного співробітництва управління стратегічного розвитку Державної авіаційної служби України,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду міста Києва від Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов протокол №363 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу №363 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 09 квітня 2025 року - ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу міжнародного співробітництва управління авіаційних перевезень та міжнародного співробітництва Державної авіаційної служби України (далі - Державіаслужба), будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абзацу 1 частини 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» та частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 10.02.2024 о 23:08 несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2022 рік (далі - Декларація), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Даній справі був присвоєний єдиний унікальний номер 759/7562/25, провадження 3/759/3319/25 та у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2025 року визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

В той же день, до Святошинського районного суду міста Києва від Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов протокол №362 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу №362 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 09 квітня 2025 року - ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу міжнародного співробітництва управління авіаційних перевезень та міжнародного співробітництва Державної авіаційної служби України (далі - Державіаслужба), будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абзацу 1 частини 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» та частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 07.02.2024 о 23:23 несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2021 рік (далі - Декларація), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Даній справі був присвоєний єдиний унікальний номер 759/7563/25, провадження 3/759/3320/25 та у відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.04.2025 року визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : №759/7562/25 (провадження №3/759/3319/25) та №759/7563/25 (провадження №3/759/3320/25) - об`єднано в одне провадження і присвоєно №759/7562/25 (провадження №3/759/3319/25).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказала, що працює на посаді головного спеціаліста відділу міжнародного співробітництва управління стратегічного розвитку Державної авіаційної служби України з 2015 року, однак зараз перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку по ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнала, зазначивши, що перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною не відслідковувала інформацію щодо поновлення декларування.

У судовому засіданні прокурор Прокопов О.Е. зазначив, що вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, посилаючись на обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення. Запропонував визначити ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та призначити їй стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Прокурор Трюхін А.О. у судовому засіданні підтримав висновки, викладені прокурором Прокоповим О.Е.

Згідно зі статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, а відповідальність настає за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Наказом Державної авіаційної служби України №306 о/с від 28.08.2015 року «По особовому складу» ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) з 01.09.2015 призначено на посаду головного спеціаліста відділу міжнародних організацій та Європейської інтеграції управління міжнародного співробітництва та Європейської інтеграції із присвоєнням 11 рангу державного службовця.

01.09.2015 року ОСОБА_2 склала присягу державного службовця.

Відповідно до наказу Державної авіаційної служби України від 17.07.2018 року № 199 о/с «Про зміну прізвища ОСОБА_2 » постановлено вважати головного спеціаліста відділу міжнародного управління авіаційних перевезень та міжнародного співробітництва департаменту авіаційних перевезень, аеропортів та міжнародного співробітництва ОСОБА_3 за прізвищем ОСОБА_4 у зв`язку з укладенням шлюбу.

Відповідно до наказу Державної авіаційної служби України від 16.09.2020 року № 573 о/с «Про переведення ОСОБА_1 » з 16.09.2020 ОСОБА_1 переведено на посаду головного спеціаліста відділу міжнародного співробітництва управління авіаційних перевезень та міжнародного співробітництва Державної авіаційної служби України.

Наказом Державної авіаційної служби України від 02.09.2021 року №470 о/с «Про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_1 » ОСОБА_1 , головному спеціалісту відділу міжнародного співробітництва управління авіаційних перевезень та міжнародного співробітництва Державної авіаційної служби України, з 01.09.2021 року присвоєно 7 ранг державного службовця.

Відповідно до посадової інструкції головного спеціаліста відділу міжнародного співробітництва управління авіаційних перевезень міжнародного співробітництва Державної авіаційної служби України, вказана посада належить до категорії «В» посад державної служби.

ОСОБА_1 , з проставленням особистого підпису ознайомлена з Попередженням про встановлення обмежень, встановленими Законом України «Про запобігання корупції» 25.08.2016 року, а саме статті 22-27 даного Закону.

Відповідно до наказу Державної авіаційної служби України від 16.07.2024 року №348о/с «Про переведення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 постановлено вважати такою, що перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до 26 травня 2025 року.

Відповідно до службової записки Державної авіаційної служби України від 23.10.2023 №3/3-159-23, уповноваженим підрозділом з питань запобігання корупції Державної авіаційної служби України керівникам структурних підрозділів доведено інформацію щодо набуття з 12.10.2023 року чинності Закону № 3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», та відновлення електронного декларування з подальшим доведенням останніми до своїх підлеглих працівників.

Статтею 8 Закону України «Про державну службу» визначено, що державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про державну службу» державним службовцям, які займають посади державної служби категорії «В», присвоюють - 6, 7, 8, 9 ранг.

Із встановлених судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 , будучи державним службовцем категорії «В» є особою, на яку відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки статті 172-6 КУпАП поширюється дія Закону за №1700-VII та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Статтею першою Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ»» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Пунктом 1 частини 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 № 252/23 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021, суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Пунктом 2-7 Розділ ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», зокрема встановлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

У відповідності до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України - Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» (далі Закон за №3384-IX) набрав чинності 12.10.2023 року.

Абзац 1 пункту 2-7 Розділ ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше

Таким чином, з 12.10.2023 року здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону за №?1700-VII (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом.

Зважаючи на вищезазначені норми, строк для подачі щорічної декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 та 2022 рік становив до 31 січня 2024 року.

У відповідності до протоколу №363 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 09 квітня 2025 року - ОСОБА_1 10.02.2024 року о 23:08 несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2022 рік.

Відповідно до протоколу №362 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 09 квітня 2025 року - ОСОБА_1 07.02.2024 року о 23:23 несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2021 рік.

Відображене у протоколах про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з якої вбачається, що ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2022 рік 10.02.2024 року об 23 год. 08 хв., а щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2021 рік - 07.02.2024 року об 23 год. 23 хв.

Частина 1 статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні та у своїх поясненнях, наданих співробітнику Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, ОСОБА_1 зазначила, що з квітня 2022 року вона вийшла у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, через що не відслідковувала інформацію щодо поновлення декларування.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що поважні причини для несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в даній ситуації відсутні.

Інформація щодо відновлення декларування знаходиться у відкритому доступі, ОСОБА_1 мала можливість з`ясувати строки подання щорічної декларації, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 та 2022 рік. Крім того, ОСОБА_1 обізнана із тим, що на неї як на державного службовця покладений обов`язок подавати декларацію відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2021 та 2022 роки шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, судом не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення підтверджено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу міжнародного співробітництва управління авіаційних перевезень та міжнародного співробітництва Державної авіаційної служби України, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абзацу 1 частини 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» та частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 10.02.2024 о 23:08 та 07.02.2024 о 23:23 несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2022 рік та минулий 2021 рік відповідно, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних та досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколами №362 та №363 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією;

- поясненнями ОСОБА_1 від 14 березня 2025 року;

- Інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

- Наказом Державної авіаційної служби України №306 о/с від 28.08.2015 року «По особовому складу»; наказом Державної авіаційної служби України від 17.07.2018 року № 199 о/с «Про зміну прізвища ОСОБА_2 »; наказом Державної авіаційної служби України від 16.09.2020 року № 573 о/с «Про переведення ОСОБА_1 »; наказом Державної авіаційної служби України від 02.09.2021 року №470 о/с «Про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_1 »; посадовою інструкцією головного спеціаліста відділу міжнародного співробітництва управління авіаційних перевезень міжнародного співробітництва Державної авіаційної служби України; Попередженням про встановлення обмежень, встановленими Законом України «Про запобігання корупції», що власноруч підписаний ОСОБА_1 ; наказом Державної авіаційної служби України від 16.07.2024 року №348о/с «Про переведення ОСОБА_1 »; службовою запискою Державної авіаційної служби України від 23.10.2023 №3/3-159-23.

Зібрані докази узгоджуються між собою та згідно ст. 251 КУпАП є належними доказами в адміністративній справі.

За встановлених обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїла правопорушення, що передбачене диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України, оскільки вищезазначені факти її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи і були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння нею адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд враховує характер вчиненого нею адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення та рівень правосвідомості, ступінь її вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність обтяжуючих вину обставин, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 - щире каяття та перебування на її утриманні малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

За таких обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи наявність негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення та те, що правопорушник вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах мінімальної межі санкції статті у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу не встановлено.

Окрім того, суд також вважає, що в даному випадку саме такий вид і розмір стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 172-6, 221, 283-285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя Н.О.Горбенко