Справа № 148/780/25
Провадження №3/148/406/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 277706 від 21.03.2025, 23.01.2025 о 16:25 год. в с. Тиманівка по вул. Незалежності ОСОБА_1 керував ТЗ «ВАЗ 21104-110.01», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження освідування у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Дані обставини зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відео реєстратор Motorola VB 400 №795929-№795930,

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав. Суду пояснив, що він 21.03.2025 близько 16:25 год. в с. Тиманівка по вул. Незалежності рухався автомобілем «ВАЗ 21104-110.01», однак в стані алкогольного сп`яніння він не був. ПДР він не порушував, а просто рухався по дорозі, коли позаду побачив службовий автомобіль працівників поліції, які почали подавати йому сигнали про зупинку. Він зупинився, надав їм свої документи. Працівники поліції йому не пояснили причину зупинки його транспортного засобу, не роз`яснили його права. Вважає, що його зупинили без жодних правових підстав, передбачених ч.1 ст.35 ЗУ Про національну поліцію, оскільки правил ПДР він не порушував, про що свідчить і те, що постанова про притягнення його до адмінвідповідальності за порушення ПДР працівниками поліції не виновилась. Проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою будь-якого спеціального технічного засобу йому не пропонували. Так само не розяснювали право на проходження такого огляду в закладі охорони здоровя. Вважає, що протокол за ст. 130 ч.1 КУпАП складено відносно нього безпідставно, без будь-яких для того правових підстав.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 21.03.2025 серії ЕПР1 № 277706 (а.с. 2), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 4), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 5), відеозапис, долучений до матеріалів (а.с. 7), доходжу наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, дата і місце його складення, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

За приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за № 1452/735 від 09.11.2015 , п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 №1103 зазначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із системного аналізу наведених вище положень слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться в два етапи: проведення огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомого спеціальних технічних засобів, а в разі відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу водій направляється поліцейським до закладу охорони здоров`я для проведення огляду.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото-і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото-і відео техніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З досліджених в ході судового розгляду доказів, судом встановлено, що на порушення вказаних вище законодавчих норм, працівниками поліції не дотримано порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Так, як слідує з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, наявного в матеріалах справи, (а.с. 4), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.03.2025, в резульатті огляду поліцейськими ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки спяніння: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. У звязку з відмовою ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного за допомогою технічного засобу, його направлено для проходження такого огляду до Тульчинської ЦРЛ.

Однак, як встанволено судом із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який міститься при матеріалах справи, та оглянутий в судовому засіданні, викладені у вказаному вище акті та направленні обставини не відповідають фактичним, оскільки на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 працівники поліції пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів не пропонували. Про це свідчить і відсутність вказівки в акті на назву та номер спеціального технічного засобу, за допомогою якого нібито ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд. Так само поліцейськими не розяснено ОСОБА_1 право та не запропоновано пройти такий огляд в медзакладі.

А тому доводи ОСОБА_1 в цій частині знайшли своє підтвердження. Так само обґрунтовані його доводи про те, що він не відмовлявся від проходження огляду в медичній установі, що зафіксовано тим же відеозаписом. Оскільки пройти такий йому не пропонувалось. Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені в акті огляду, а саме почервоніння обличчя, порушення координації рухів.

На вказаному відеозаписі лише зафіксовано розмову поліцейських між собою, як один працівник поліції запитує в іншого: «водій відмовляється проходити огляд?», а інший відповідає: «відмовляється».

Інші належні докази, які б підтверджували відмову ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стані сп`яніння, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд доходить висновку, що порядок огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в даному випадку було порушено.

Частиною 5 статті 266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також долучений до матеріалів відеозапис подій не містить відомостей щодо роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Крім того, обгрунтованими є доводи ОСОБА_1 про безпідставність зупинки транспортного засобу, яким він керував. Так, з відеозапису не вбачається, щоб поліцейським було повідомлено причини зупинки транспортного засобу.

Так, статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право зупиняти транспортні засоби.

Даний перелік передбачає такі випадки: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що у працівників поліції була законна підстава для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Такими доказами могля б бути, зокрема, копії відповідних постанов від 21.03.2025 про притягнення його до адмніністративної відповідальності за порушення ПДР.

Досліджений в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери працівника поліції також не містить доказів порушення ПДР України ОСОБА_1 , які би стали законною підставою для зупинки його транспортного засобу.

Отже, в даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано і не долучено до матеріалів справи допустимих і достатніх доказів на підтвердження законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 згідно з ст. 35 Закону про поліцію.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без законних підстав, а тому складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не можна вважати допустимим доказом.

Отже, з досліджених в ході судового розгляду доказів та встановлених обставин, на переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які інші докази вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, пов`язаних з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, в той час, як обставини зазначені у протоколі спростовуються поясненнями останнього, дослідженим відеозаписом, а констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є лише припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням того, що всі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, мають трактуватись на її користь, доходжу висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. ст.1, 9, ч. 1 ст. 130, п. 7 ст. 247, ст. ст. 251, 266, 287 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 28.04.2025.

Суддя Л.А.Штифурко