1Справа № 335/2768/25 3/335/966/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Головного управління ДПС у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВстановиВ:

25.03.2025 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшов адміністративний матеріал за протоколом про адміністративне правопорушення № 486 від 19.03.2025, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що результатами отриманої податкової інформації відповідно до п.74.3 ст.74 Податкового кодексу України встановлено, що при оформленні замовлення товарів за посиланням olx.ua/d/uk/obyavlenie/dityach-shkarpetki-IDRnEpl.html, здійснено придбання дитячих шкарпеток, розміру 21-23, в кількості 1 пара, нових, вартістю 25 грн., в ОСОБА_1 , якою отримано кошти, в сумі 25 грн. на картку АТ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , реквізити якої наведено у повідомлені на сайті оlx.uа під час листування (вказане підтверджується копією платіжної інструкції №P24АD7673 від 18.02.2025 та скріншотами листування на сайті olx.ua). Скріншоти ОСОБА_1 на сайті olx.ua (адреса профілю olx.ua/uk/list/user/31cMm/, користувач «Ольга», м. Запоріжжя, Вознесенівський район) свідчать про те, що продавець ОСОБА_1 має більше 20 успішних доставок, на сайті з лютого 2016 року, має 44 оголошення на продаж товарів, що вказує на здійснення систематичної діяльності з продажу товарів за допомогою Інтернету. Згідно інформаційних систем Головного управління ДПС у Запорізькій області ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) не зареєстрована, як фізична особа-підприємець. Вказане свідчить про здійснення підприємницької діяльності без державної реєстрації платником податку-фізичною особою продавцем ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

07.04.2025 року до суду від захисника ОСОБА_1 - адвоката Петрова Г.М. надійшли письмові пояснення по справі у яких він просить суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Так, захисник зазначає про те, що склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП та об`єктивна сторона вказаного правопорушення відсутні, оскільки ОСОБА_1 реалізовувала особисті речі (які належать сину заявниці), відповідно, така реалізація була для особистих потреб, а не з комерційною метою. До протоколу не долучено жодного доказу на підтвердження того, що вказаний та інші правочини з продажу речей ОСОБА_1 здійснювала систематично і з метою отримання прибутку. При цьому, сама кількість продажів в даному випадку не може свідчити ані про систематичність, ані про мету отримання прибутку, оскільки сайт olx.ua є загальнодоступним майданчиком для продажу і обміну предмету між будь-якими особами і незалежно від наявності у них статусу суб`єкта господарської діяльності. Відтак, продаж свого власного майна для задоволення власних побутових потреб, в тому числі періодична, не може вважатись господарською (і тим більше підприємницькою) діяльністю в розумінні ст. ст. 3,42 ГК України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин, та враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду даної справи відповідно до вимог статті 268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважав за можливе розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши у сукупності всі докази у справі, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновків про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із таким.

Згідно з ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме посадова особа, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

За усталеною практикою ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Так, відповідно до ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч.2 ст.55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарюванняє: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч.1 ст.58 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Відповідно до ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, суд, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП.

Матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 проводила саме господарську діяльність, а не реалізувала власні речі, при цьому суд зауважує, що норми цивільного законодавства не містять обмежень щодо здійснення фізичними особами дрібних правочинів купівлі-продажу речей, у тому числі і шляхом оферти, розмішеної на платформі онлайн-оголошень, та не зобов`язують у такому випадку особу до здійснення реєстрації як суб`єкта господарювання або подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, оскільки такі дії не носять характеру господарської (підприємницької) діяльності.

Також суд зауважує, що господарська (підприємницька) діяльність характеризується ознакою систематичності (тобто вчинення діянні три і більше разів), проте уповноваженими посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області не надано доказів такої системності, оскільки до матеріалів справи додано лише один документ платіжна інструкція № Р24АD7673 від 18.02.2025 року, що підтверджує переказ коштів за дитячі шкарпетки, нові, розміру 21-23 пара, вартістю 25,00 грн.

Посилання в протоколі на те, що продавець ОСОБА_1 (нікнейм користувача « ОСОБА_2 ») має більше 20 успішних доставок на сайті «olx.ua», не може бути самостійним підтвердженням систематичності, оскільки охоплює тривалий період часу з лютого 2016 року.

Крім того, суд звертає увагу, що відомості про покупця у протоколі та у доданих до протоколу матеріалах не зазначені, однак платником цієї суми у платіжній інструкції № Р24АD7673 від 18.02.2025 року зазначений ОСОБА_3 , що дивним чином співпадає з прізвищем, іменем та по-батькові начальника відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, за підписом якого, у свою чергу, був складений протокол про адміністративне правопорушення від 19.03.2025 року №486 та Акт неявки для ознайомлення, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення від 19.03.2025 № 719/08-01-24-09/ НОМЕР_1 , щодо неявки саме ОСОБА_1 .

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Суд зберігає неупередженість і не може вийти за рамки пред`явленого обвинувачення (протоколу), і так само самостійно знаходити нові обставини та підстави для засудження особи, займаючи тим самим обвинувальну позицію у справі.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на її користь і відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 164, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду особою протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя Н.І. Рибалко