Справа№464/480/25
пр.№ 3/464/322/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 суддя Сихівського районного суду м. Львова Жила В.С., розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 09.01.2025 о 07:10 год. на вул. Пасічна, 164 у м. Львові, керував автомобілем марки «Nissan», н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6820, результат 0,58 ‰, тест №2039.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вказала, що ОСОБА_1 не погоджується та заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, тому без вагань та сумнівів пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в той день не вживав спиртних напоїв. Вважає, що були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, відтак подальші дії та вимога працівника поліції щодо проведення відносно нього огляду на стан алкогольного сп`яніння була незаконною.

Окрім цього, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими в ОСОБА_1 ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Однак, ознайомившись з відеоматеріалами, ОСОБА_1 поводив себе спокійно та врівноважено, чітко та виражено відповідав на всі запитання поліцейського, вираженого тремтіння пальців рук взагалі не вбачається. Також відсутні докази інформування ОСОБА_1 про причину зупинки його транспортного засобу, оскільки відсутній звукозапис у даному відеоматеріалі. Також відеозаписи з нагрудної камери поліцейського при виконанні ним службових обов`язків (зокрема, з моменту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення) не є безперервними, не відображають процедуру та послідовність здійснення поліцейським процесуальних дій, які передбачені законом, а саме, з моменту зупинки транспортного засобу, не зазначенням причин такої зупинки та до складення протоколу про адміністративного правопорушення у справі.

За означеного, захисник Куницького А.Р. вважає, що поліцейськими порушено наказ МВС від 18.12.2018 № 1026 Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Також захисник зауважує, що викладені у протоколі обставини не підтверджені жодними належними та допустимими доказами та не відповідають фактичним обставинам справи, в т.ч. щодо ознак алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв та не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а процедура складення відносно нього адміністративних матеріалів була порушена. Щодо рапорту поліцейського вважає, що він не є беззаперечним доказом, оскільки у розумінні ст. 251 КУпАП, такий рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом учинення особою адміністративного правопорушення.

Враховуючи все наведене захисник стверджує про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судове засідання 23.04.2025 ОСОБА_1 та його захисник Сідловська І.Ю. не з`явилися, до суду надійшла заява захисника про розгляд справи за їх відсутності за наявними матеріалами справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно з ст. 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.

З`ясовуючи вказані обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

За умовами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Пунктом 2.9 а ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами особами, які перебувають, зокрема, у стані алкогольного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи здобуті в ході розгляду справи докази, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, порушення наведених вимог Правил дорожнього руху є доведеним, а отже останній підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 09.01.2025 серії ЕПР1 № 216229, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 ARНЕ 0184; результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,58 ‰;

- даними тесту №2039, проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 ARНЕ 0184 від 09.01.2025, підписаного ОСОБА_1 , відповідно до якого останній перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,58 ‰;

- рапортом поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП ЯворськогоМ. із викладенням хронології події правопорушення;

- поясненнями свідка ОСОБА_3 , інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП, наданими під час розгляду справи, який попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань. Надаючи в судовому засіданні пояснення ОСОБА_3 підтвердив обставини, викладені у складеному протоколі про адміністративне правопорушення та пояснив, що 09.01.2025 наприкінці зміни під час патрулювання вул. Пасічна у м. Львові було виявлено транспортнийзасіб марки «Nissan», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби. У зв`язку з чим, прийнято рішення про зупинку цього транспортного засобу. У ході спілкування з водієм, в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти відповідний огляд, за результатами якого особа перебувала в стані алкогольного сп`яніння (0,58 ‰);

-копією постанови від 09.01.2025 серії ЕНА № 3819142, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, за керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, що і стало причиною зупинки останнього (доказів визнання протиправною та скасування такої суду не надано);

- відеозаписами з нагрудного відеореєстратора та зі службового автомобіля, які повністю підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, з оглянутих у ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відеозаписів, зокрема «clip 0», о 07:36 07:38 год., 7:52 год., 8:02 год. 09.01.2025, вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти тест з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, його позитивний результат та відсутність заперечень щодо такого результату. Окрім цього, особі неодноразово роз`яснювалася причина зупинки керування автомобілем без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, а також роз`яснювалися права згідно зі ст. 286 КУпАП, жодних клопотань чи заперечень ОСОБА_1 не заявлено та особистих пояснень не надано.

З огляду на викладене, а також з врахуванням неявки ОСОБА_1 у судові засідання та ненадання ним інших пояснень, заперечення захисника щодо обізнаності даної особи про причини зупинки та щодо його перебування в стані алкогольного сп`яніння на момент огляду є безпідставними.

Окрім цього, доводи захисника про те, що відеозаписи з нагрудної камери поліцейського не є безперервними, що порушує вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 (далі Інструкція №1026), вважаю безпідставними з огляду на наступне.

У пункті 5 Розділу ІІ, пункті 1 Розділу VII № 1026 зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Так, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, а також з відеореєстратора службового автомобіля у своїй сукупності повністю відображають чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування інспекторів поліції із ОСОБА_1 в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винуватості останнього у його вчиненні.

Враховуючи вищевикладене, обґрунтованих сумнівів щодо достовірності та належності досліджених доказів та викладених в них обставин не вбачається, такі у своїй сукупності і взаємозв`язку підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а ПДР, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких переконливих доводів, які б спростовували наведені доводи і були підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративних правопорушень, захисником не наведено і при розгляді справи не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер та обставини вчиненого, ступінь суспільної небезпеки правопорушень, дані про особу, яка вчинила правопорушення, та ступінь вини.

При цьому, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною та передбачає для водіїв адміністративне стягнення лише у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, що згідно зі ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню 605 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись статтями 130, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв.обл./Львів. обл/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0013001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Володимир ЖИЛА