Провадження № 3/742/9/25
Єдиний унікальний № 742/3952/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченко О.І., за участю секретаря судового засідання Голушко Н.А., захисника адвоката Матвієнка В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2024 року о 09 год. 13 хв. по пров.Південний у м.Прилуки, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 217230, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager під відеозапис, результат 2,94%, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судове засідання в черговий раз не з`явився, проте його представник адвокат Зарічна В.С. заперечувала щодо обставин, викладених у протоколі та доданих матеріалах. Зокрема, зазначила, що не було підстав для зупинки вище зазначеного ТЗ та що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний поліцейський Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що дійсно 25.06.2024 під час патрулювання було зупинено ТЗ - ВАЗ 217230, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки водій не був пристебнутий паском безпеки. Під час розмови з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода та незв`язна мова, у зв`язку з чим запропоновано продути прилад Драгер та поїхати до лікарні на відповідне медосвідування. Водій спочатку відмовився, а потім погодився продувати прилад, результат був 2, 94%, згодом останній також зазначив що вживав спиртні напої. У зв`язку з чим на водія було складено два протоколи за ч.5 ст.121 та ч.1 ст.130 КУпАП .

Суд, заслухавши пояснення адвоката, працівника поліції, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №672477 від 25.06.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 217230, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager під відеозапис, результат 2.94; роздруківкою приладу Драгер із зазначенням результату 2.94%; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у якому також зазначено результат приладу Драгер, та що ОСОБА_1 перебуває в алкогольному сп`янінні; направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «Прилуцька ЦМЛ» від 25.06.2024 куди він їхати відмовився.

З переглянутого у судовому засіданні відеодиску, беззаперечно вбачається, як ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення правил ПДР, а саме, що не пристебнутий паском безпеки. Під час розмови з водієм, у останнього було виявлено ознаки сп`яніння (порушення мови, нестійка хода), та запропоновано продути прилад Драгер, або поїхати до лікарні. Водій спочатку відмовився, а потім погодився продути прилад Драгер, муштук був запакований. ОСОБА_1 продув прилад, результат якого 2,94%, а також на відео чітко зафіксовано, як водій погоджується що п`яний, та вживав горілку. ОСОБА_1 повідомляють, щодо складання протоколів відносно нього за те, що керував ТЗ з непристебнутим паском безпеки та ч.1 ст.130 КУпАП, проте останній пропонує працівникам поліції вирішити дане питання якимось іншим чином. Також написав зобов`язання, що зобов`язується не керувати ТЗ у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 29.06.2007 по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі .

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

У відповідності до ст.317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

На підставі ст.321 КУпАП, водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа. Після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права особі, щодо якої застосовано даний захід адміністративного стягнення, повертаються в установленому порядку вилучені в неї документи.

Відповідно до протоколу серії ААД №672477 від 25.06.2024 вбачається, що у ОСОБА_1 тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Натомість посилання його та адвоката, які ними були озвучені у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження і спростовуються в повному обсязі переглянутим відеодиском із фіксацією подій, які відбувалися 25.06.2024.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, його відношення до вчиненого, відсутність обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.122-2, ч.1ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО