Справа №592/4781/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Литовченко О. В.
Номер провадження 33/816/120/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Зацепіна В.С. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, непрацюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 15 березня 2024 року о 19 год. 26 хв. в м. Суми по вул. 8-го Березня, в районі будинку 7, керувала транспортним засобом «Volvo XC 60», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alkotest 6820 ARHK-0178» та в закладі охорони здоров`я категорично відмовилася, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Зацепін В.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2024 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст. 256 КУпАП не містить посилання на докази щодо керування нею транспортним засобом, а відтак відсутні правові підстави для притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, на долученому до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що 15 березня 2024 року близько 19 год. 26 хв. службовий автомобіль працівників поліції перебував саме на вул. Степана Бандери в м. Суми та ніяк не міг перебувати в м. Суми по вул. 8-го Березня в районі будинку 7, де начебто ОСОБА_1 керувала транспортним засобом.

Окрім цього, захисник у поданій апеляційній скарзі зазначає про те, що долучений відеозапис не є безперервним, а працівниками поліції не було залучено двох свідків. Відповідно, ОСОБА_1 не можливо притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як відсутні належні докази підтвердження відмови останньої від проходження обов`язкового медичного огляду на стан сп`яніння.

Також в матеріалах справи не зафіксована подія та процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про не встановлення судом фактичних обставин справи та формальний підхід до розгляду справи.

У судове засідання призначене на 08 год. 30 хв. 23 квітня 2025 року, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвокат Зацепін В.С. будучи повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду, до апеляційного суду не з`явилися. Клопотань про відкладення, до початку судового розгляду, від них не надходило.

При вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності апелянта, апеляційний суд враховує наступне.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Зацепін В.С. знаючи, що в апеляційному суді на розгляді перебуває подана ним апеляційна скарга, в судове засіданні не з`явився, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт не бажає приймати участь в апеляційному перегляді даної справи.

Враховуючи вище зазначене та принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою її розгляду у розумні строки, оскільки апеляційна скарга перебуває на розгляді з 21 травня 2024 року, при цьому як захисник так і особа, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 неодноразово заявляли клопотання про відкладення розгляду справи з різних підстав, які апеляційним судом були задоволені, тобто апеляційний суд надавав можливість на участь осіб в апеляційному розгляді, однак наразі апеляційний суд не вбачає підстав для повторного відкладення апеляційного розгляду та вважає за можливе здійснити розгляд поданої захисником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Зацепіним В.С. апеляційної скарги на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2024 року, у відсутність як особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , так і у відсутність її адвоката Зацепіна В.С.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 15 березня 2024 року серії ААД № 746803;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно якого ОСОБА_1 відмовилася проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820 ARHK 0128»;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 березня 2024 року, яким засвідчено відмову ОСОБА_1 проходити медичний огляд в закладі охорони здоров`я КНП СОР «ОКМЦСНЗ»;

- відеозаписів із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери працівників поліції, якими зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із відеозаписів записаних на нагрудну камеру працівника поліції та відеореєстратора службового автомобіля, вбачається, як 15 березня 2024 року близько 19 год. 26 хв. в районі будинку 7 по вул. 8-го Березня в м. Суми, за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Volvo XC 60», номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала ОСОБА_1 .

Працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про причину зупинку, а саме керування нею автомобілем з порушення низку правил дорожнього руху України.

Під час спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 в останній було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації).

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зі застосуванням спеціального технічного засобу або ж проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, на що водій автомобіля відмовилася.

Також ОСОБА_1 було роз`яснено працівниками поліції про правові наслідки відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння .

На підставі вище викладене, працівниками поліції було складено протокол відносно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом із протоколом про адміністративне правопорушення та іншими долученими доказами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутні докази підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд визнає необґрунтованим.

Так, відповідно до долученого до матеріалів справи відеозапису із відеореєстратора службового автомобіля, чітко вбачається, як на вул. Степана Бандери в м. Суми, працівники поліції починають слідувати за автомобілем «Volvo XC 60», номерний знак НОМЕР_1 , який рухається із порушенням правил дорожнього руху України.

Використовуючи спеціальні сигнали службового автомобіля, працівниками поліції в районі будинку 7 по вул. 8-го Березня в м. Суми було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно доводи апелянта спростовується долученими до матеріалів справи належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутній безперервний відеозапис з бодікамери працівника патрульної поліції, також не приймаються до уваги з наступних підстав.

Так, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, зареєстрованого в МЮ України за № 28/322999 від 11 січня 2019 року, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Разом з тим, ані діючим законодавством, ані вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. У даному випадку, до матеріалів адміністративного провадження приєднано, зокрема, записи, які стосуються безпосередньо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснення працівниками патрульної поліції наслідків такої відмови. ОСОБА_1 .

Окрім цього, апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянта на відсутність відеофіксації процесу складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ст. 266 КУпАП обов`язок відеофіксації встановлений лише до самої процедури огляду особи на стан сп`яніння, відтак відсутність відеозапису на якому відображено момент складання процесуального документу відносно ОСОБА_1 не може вважатися недоліком матеріалів справи.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні будь-які заперечення ОСОБА_1 , котра не була позбавлена можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважала за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначила.

З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, її винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин справи.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильними.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Зацепіна В.С., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Зацепіна В.С. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.