Справа № 357/4726/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Київській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , працюючої барменом в ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.156 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 708754 від 22.03.2025 року: 22.03.2025 о 11 год. 07 хв. перебуваючи на ринку «Маркет ТОВ», що за адресою: м. Біла Церква, бул. Олександрійський, 95В, ОСОБА_1 здійснювала реалізацію алкоголю без марок акцизного податку невідомого походження, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилась, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавала.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Босенко Ю.Г. в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , зазначивши, що остання не мала можливості прибути до суду.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю, тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи адвокат Босенко Ю.Г. просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення. Зокрема адвокат Босенко Ю.Г. зазначив, що ОСОБА_1 не являється суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення, оскільки остання працює на посаді бармена у ФОП ОСОБА_2 , котра й здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , а тому за умов дійсного продажу алкоголю без марок акцизного податку, саме ФОП ОСОБА_2 є суб`єктом інкримінованого правопорушення. Крім цього захисник вказав, що матеріали справи не містять відомостей про факт продажу алкоголю, осіб котрим здійснювався продаж та за якою вартістю, водночас ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення вказувала, що алкоголь не реалізовувала, а використовувався для дезінфекції.

Вислухавши пояснення адвоката Босенка Ю.Г., дослідивши надані захисником копію наказу №1 від 19.07.2023, копію трудового договору від 20.07.2023, а також дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 708754 від 22.03.2025 року, роздруківку електронного рапорта від 22.03.2025, рапорт, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копію ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, протокол огляду, виявлення та вилучення від 22.03.2025, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст.280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку та тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Згідно ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

За вимогами ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

При цьому, статтею 1 вказаного Закону визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно з ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до п. п. 3, 5 «Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 р. N 833, торговельна діяльність провадиться суб`єктами господарювання у сфері роздрібної та оптової торгівлі, а також ресторанного господарства. Суб`єкт господарювання провадить торговельну діяльність після його державної реєстрації, а у випадках, передбачених законодавчими актами, за наявності відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії.

З наведеного вбачається, що закон передбачає отримання ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами суб`єктами господарювання.

Аналізуючи вищевказані норми законодавства, слід дійти висновку, що суб`єктом правопорушення, яке передбачено ч.1 ст. 156 КУпАП є фізична особа, зареєстрована як суб`єкт підприємництва та посадові особи юридичної особи.

Досліджені судом матеріали та пояснення сторони захисту свідчать про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання та від свого імені (особисто) не здійснювала господарську (підприємницьку) діяльність в кафе, а займає посаду бармена.

З матеріалів справи та з копії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, вбачається, що в кафе за адресою: АДРЕСА_2 , де працює ОСОБА_1 , здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_2 .

Таким чином, суддя констатує, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, або ж посадовою особою суб`єкта господарювання у розумінні Закону, з огляду на те, що в силу своїх посадових обов`язків вона не наділена адміністративно-розпорядчими функціями.

Тобто, в даному випадку ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом господарювання в даному випадку є ФОП ОСОБА_2 , тому за наявності достатніх підстав вважати що в кафе за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювалась реалізація алкоголю без марок акцизного податку, саме посадова особа ФОП ОСОБА_2 підлягала би адміністративній відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП.

Крім цього, суддя зазначає, що факт продажу (торгівлі) є необхідною складовою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, а відтак матеріали справи повинні містити докази на підтвердження даного факту.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас наявні матеріали справи не містять об`єктивних доказів на підтвердження здійснення торгівлі алкоголю без марок акцизного податку, зокрема протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про свідків, до матеріалів справи не додано письмових пояснень таких свідків, відсутні докази у вигляді фото- відеозйомки, тощо.

Крім цього, суддя звертає увагу, що відповідно до протоколу огляду, виявлення та вилучення було виявлено та вилучено алкоголь, проте відсутні відомості про грошові кошти (виручку) отримані від торгівлі даними виробами, які у разі притягнення особи до відповідальності підлягають конфіскації та наявність яких підтверджувала б факт здійснення торгівлі.

Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказала, що зазначений алкоголь не реалізовувала, а він використовувався для дезінфекції.

Таким чином суддя констатує, що об`єктивних та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять, при цьому у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суддя зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Європейський суду з прав людини притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При цьому, й ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, керуючись положеннями ч.3 ст. 62 Конституції України, стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

У зв`язку із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, суддя вважає за необхідне вирішити питання вилученого майна згідно протоколу огляду, виявлення та вилучення від 22.03.2025, та вважає за необхідне повернути його власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.156, 247, 283, 284, 288, 289 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.156 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вилучене майно згідно протоколу огляду, виявлення та вилучення від 22.03.2025 року, а саме: 6 (шість) літрів алкоголю невідомого походження без марок акцизного податку (на загальну вартість 600 гривень) повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь