П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2025 Справа №607/7112/25 Провадження №3/607/3170/2025
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , не працює,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №732578 від 01.04.2025, 12.03.2025 приблизно о 12:00 ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , вчинила стосовно батька ОСОБА_2 , домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме висловлювала словесні образи і погрози, а також подряпала обличчя до крові, внаслідок чого була завдана шкода його психічному та фізичному здоров`ю, чим порушила вимоги п.п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у інкримінованому їй правопорушенні не визнала. Пояснила, що того дня була сварка, яку спровокував батько, а тому вона була на емоціях. Батько душив її за шию, наносив удари кулаками по голові, обличчю та тілу. Аби не задихнутися та щоб батько припинив її душити, вона змушена була розцарапати йому обличчя. Таким чином, вона захищалася.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 269 КУпАП. Повідомив, що дочка на нього кричала, обзивала, коли він увійшов у кімнату. Заперечив проти притягнення її до адміністративної відповідальності, підтвердивши, що вона захищалася. Претензій до неї не має.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`ясувавши думку потерпілого, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків:

відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому, до матеріалів справи долучено такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №732578 від 01.04.2025;

- заяву ОСОБА_2 від 12.03.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності його дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- пояснення ОСОБА_2 від 12.03.2025, згідно з якими 12.03.2025 приблизно о 12:00 його донька ОСОБА_1 вчинила стосовно нього домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, що виражалось у висловлюванні в його адресу словесних образ та погроз. Внаслідок вчинення домашнього насильства зі сторони його доньки він відчуває страх, тривогу. Поведінка ОСОБА_1 викликала у нього побоювання за власну безпеку. Під час подій, що мали місце сьогодні приблизно о 12:00, до нього застосовувалось насильство фізичного спрямування, а саме розбите обличчя до крові;

- копію термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 від 01.04.2025;

- копію заяви ОСОБА_1 від 01.04.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності її батька ОСОБА_2 ;

- копію пояснень ОСОБА_1 від 01.04.2025, згідно з якими 12.03.2025 приблизно о 12:00 вдома виникла сварка побутового характеру з її батьком. В ході словесної суперечки вони почали битися. Під час бійки, її батько душив її зі всієї сили, а також бив кулаками в обличчя та по тілу, внаслідок чого у неї була розбита верхня губа та численні синці на тілі, чим спричинив шкоду її психічному та фізичному здоров`ю;

- копію протоколу про адміністративне правопорушення від 01.04.2025, складеного щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

- копію термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_2 серії АА №331710 від 01.04.2025;

- електронний рапорт Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ЄО №15476 від 02.04.2025, відповідно до якого 02.04.2025 о 09:55 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.04.2025 звернувся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повідомив, що його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила стосовно нього домашнє насильство психологічного та фізичного характеру 12.03.2025 приблизно о 12:00.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини та наявністю прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Окрім того, обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства є наслідки правопорушення у вигляді завдання відповідної шкоди.

Суд критично ставиться до тверджень потерпілого ОСОБА_2 , які містяться в його письмових поясненнях та заяві, оскільки зазначені твердження не знайшли свого підтвердження під час його безпосереднього допиту у судовому засіданні. Останній підтвердив суду те, що його донька ОСОБА_1 захищалася від нього, та вказав, що претензій до неї не має. З огляду на викладене, у діях ОСОБА_1 відсутній умисел на спричинення страждань батькові, а також відсутні наслідки правопорушення у вигляді завдання відповідної шкоди, що не утворює суб`єктивної та об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Щодо наявного в матеріалах справи рапорту, то такий не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, оскільки не є належним доказом у справі та відноситься до внутрішніх службових документів.

Терміновий заборонний припис також не є достатнім доказом для ствердження про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, адже такий виноситься органами поліції за заявою особи, котра себе вважає постраждалою особою від діянь кривдника.

Крім того, матеріали адміністративної справи не містять пояснень свідків, фото чи відеофіксації з місця події.

Відтак суд позбавлений можливості перевірити обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, на предмет наявності ознак домашнього насильства та пояснення ОСОБА_1 не спростовуються наявними доказами.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи немає.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 254, 255, 256, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяН. П. Воробель