Номер провадження 3/754/1765/25
Справа №754/5639/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2025 року місто Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Салайчук Т.І., за участю потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з Деснянського УП ГУНП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №585959 від 01.04.2025, ОСОБА_2 24.03.2025 о 12 годині 00 хвилин за адресою проживання, вчинив домашнє насильство психологічного насильства відносно матері ОСОБА_1 , а саме висловлювалась брутальною лайкою, кричав та погрожував перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим завдав психологічної шкоди та порушила п.п. 14 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 просила не притягувати ОСОБА_2 до відповідальності, оскільки домашнього насильства не було, поліцію не викликала, тільки писала заяву до дільничного офіцера поліції, щоб поговорив з сином з приводу вживання алкоголю. Обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення заперечувала.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про місце і час розгляду справи сповіщався судовою повісткою.

Враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, дана справа розглядається за відсутності ОСОБА_2 , який своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи і від якого не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Суддя виходить з достатності наявних в справі матеріалів для розгляду у визначеному порядку протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та прийняття обґрунтованого та законного рішення у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Ознаками насильства є те, що: дії кривдника носять умисний характер; дії кривдника спричиняють фізичну або психологічну шкоду потерпілій особі; дії кривдника є порушенням прав та свобод людини і громадянина; асиметрія сил, тобто значна перевага сил кривдника (фізичних, психологічних, владних, економічних, тощо) по відношенню до постраждалої особи. При цьому, якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, такі дії не є домашнім насильством. Також насильство протікає за циклом і має постійну повторюваність.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: рапорт інспектора СПДН Деснянського УП ГУНП у м. Києві Бережанського В.; заяву ОСОБА_1 на ім`я Т.в.о. начальника Деснянського УП ГУНП у м. Києві написану власноруч щодо зловживання ОСОБА_2 алкогольними напоями та необхідності його лікувати від алкогольної залежності; копію термінового заборонного припису; копію форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

При цьому матеріали справи, окрім вказівки у протоколі про адміністративне правопорушення і складених на його основі документів, не містять доказів щодо спричинення потерпілій особі шкоди.

Відповідно до норм ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевіренні за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного суддя приходить до висновку, що відсутні докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що в судовому засіданні в діях ОСОБА_2 не було встановлено ознак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, потерпіла ОСОБА_1 заперечувала події викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, то провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тарас САЛАЙЧУК