Справа № 382/683/24 Головуючий у І інстанції Савчак С.П.
Провадження № 33/824/197/2025 Категорія ч.1 ст.122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Яготинського районного суду Київської області від 05 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст.130, КУпАП із застосуванням ст.36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

В С Т А Н О В И В :

За постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 06 квітня 2024 року о 23 год. 52 хв. в м. Яготин по вул. Заводській, 12, керуючи транспортним засобом мопедом Suzuki Lets, без номерного знаку, на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольорів, не зупинився, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 06 квітня 2024 року о 23 год. 52 хв. в м. Яготин по вул. Заводській, 12 керував транспортним засобом мопедом Suzuki Lets, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.9.-а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень та провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в оскаржуваній постанові зазначено іншу фабулу, аніж в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 700034 від 07 квітня 2024 року, а саме, в постанові не зазначено, що огляд проводився в медичному закладі саме у лікаря-нарколога, що такий факт підтверджується висновком медичного закладу № 8 від 07 квітня 2024 року, також не вказано, що керований мопед зупинено по вул. Київська 1-А,

Зазначає, що суддею надано правову оцінку тільки тим доказам, які є обвинувальними, при цьому, не надано правової оцінки іншим доказам, доданим до матеріалів справи,безпідставно відмовлено в задоволенні клопотань щодо виклику свідків. ОСОБА_1 стверджує, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, висновки лікаря нарколога, на які зроблено посилання в змісті протокол, в матеріалах справи відсутні, час складання медичного висновку не збігається з дйсним. а свідок лікар ОСОБА_2 , даючи пояснення в суді, визнав, що він фактично підробив зміст Акту № 8 від 07 квітня 2024 року.

Крім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, звертається з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки повний текст оскаржуваної постанови отримав 09 липня 2024 року, однак із за відсутності електропостачання вчасно до 15 липня 2024 року не мав можливості подати апеляційну скаргу.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 05 липня 2024 року, а апеляційна скарга направлена засобами поштового зв`язку 22 серпня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки зазначені ОСОБА_1 обставини свідчать про наявність об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п.2.9-а ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у керуванні мопедом Suzuki Lets в стані алкогольного сп`яніння, а також у невиконанні останнім вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, суддя обґрунтував доказами,які містяться у: протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД №633977 від 07 квітня 2024 року та серії ААД №700034 від 07 квітня 2024 року; рапорті інспектора взводу № 2 роти № 3 БПП в м. Бориспіль від 07 квітня 2024 року; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 квітня 2024 року; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 квітня 2024 року; акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 8 від 07 квітня 2024 року; відеозаписах події з нагрудних камер працівників поліції, показаннях свідка ОСОБА_2 .

Доказам по справі суддя надав належну правову оцінку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Посилання апеляційної скарги на те, що в оскаржуваній постанові зазначено іншу фабулу ніж у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 700034 від 07 квітня 2024 року, а саме, в постанові не зазначено, що огляд проводився в медичному закладі саме у лікаря - нарколога, як і не зазначено, що такий факт підтверджується висновком медичного закладу № 8 від 07 квітня 2024 року, також не вказано, що керований мопед зупинено по вул. Київська 1-А, не є тими обставинами, які мають значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях водія порушень вимог п.2.9-а, п.2.4 ПДР, а зміст постанови не суперечить вимогам КУпАП.

Твердження апеляційної скарги про відсутність доказів його перебування у стані алкогольного сп`яніння є безпідставними.

Так, з відеозапису події з нагрудних камер працівників поліції вбачається рух мопеда під керуванням ОСОБА_1 , який перебуває без шолому, навкруги видно відблиски проблискових маячків поліцейського автомобіля синього та червоного кольорів, який почав зупинятися, але мопед після вимоги про зупинку транспортного засобу не зупинився, змінив напрямок руху та поїхав в протилежному напрямку. Поліцейські продовжили переслідування мопеду з увімкненими маячками червоного та синього кольорів. Крім того, поліцейські під час спроб зупинити водія мопеду подавали звуковий сигнал, подача звукового сигналу здійснювалася і під час спроби повторно наздогнати та примусово зупинити рух мопеду. Через деякий час після зупинки мопеду ОСОБА_1 повідомляє поліцейським, що немає документів, а тікає, бо чого вони за ним ганяються, перелякався мигалок, посвідчення водія у нього відсутнє. Поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в медичному закладі, на що ОСОБА_1 зазначив, що згоден їхати в лікарню та повідомив, що випив майже дві пляшки пива. В лікарні в присутності лікаря, медсестри та поліцейських ОСОБА_1 для встановлення стану алкогольного сп`яніння використовує алкотестер, показник якого після використання склав 2,5 проміле алкоголю в організмі..

Твердження апеляційної скарги про те, що показаннями свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні спростовуються правильність складання висновку про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, не ґрунтується на матеріалах справи.

Як вибачається із змісту постанови , свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що працює в Яготинській центральній міській лікарні лікарем ортопедом-травматологом та внаслідок проходження навчання має право проводити огляди на визначення стану алкогольного сп`яніння. У ОСОБА_1 були наявні клінічні ознаки сп`яніння (запах алкоголю, порушення мови, змазаність, порушення ходи), запах алкоголю від відчував у ОСОБА_1 коли той продував прилад, оскільки стояв поруч. За наслідками огляду лікар ОСОБА_3 встановив факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Також, лікар погодився, що ним були допущені неточності в акті огляду, а саме не було зазначено точного часу направлення та через технічну помилку він замість назви Алконт 01-СУ-U, зазначив 01-СУ.

Фактично, всупереч доводам апеляційної скарги, свідком ОСОБА_2 в судовому засіданні був підтверджений свій висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння з наведенням клінічних ознак такого стану. Допущені лікарем неточності у акті огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не можуть спростувати об`єктивних даних, якими такий стан встановлений.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків судді про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9-а ПДР та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить будь-яких обґрунтувань, які б могли ставити під сумнів висновок судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Судове рішення є належним чином обґрунтованим та містить відповідь на усі заперечення ОСОБА_1 та його захисника, у тому числі і на ті, які зазначені у апеляційній скарзі.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст.ст. 33,36 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Порушень норм процесуального закону, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

Правомірно із ОСОБА_1 стягнутий на корись держави і судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, строк на апеляційне оскарження постанови судді Яготинського районного суду Київської області від 05 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Яготинського районного суду Київської області від 05 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль