Справа № 761/1555/25
Провадження № 3/761/879/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мартинов Євген Олександрович, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Сіренка М.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 198101, 16 грудня 2024 року о 21 годині 05 хвилин по вулиці Щусєва, 5 у м. Києві, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Audi А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення координації рухів). При цьому, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що 16 грудня 2024 року по вулиці Щусєва, 5 у м. Києві він припаркував свій автомобіль марки «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 , біля будинку та пішов додому. У подальшому, після сварки з дружиною він повернувся до свого автомобіля та розпочав вживати алкогольні напої в салоні транспортного засобу. У цей час до його автомобіля марки «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 підійшов працівник муніципальної варти КО «Муніципальна охорона», який викликав екіпаж патрульної поліції. Так, по прибуттю працівників поліції, останні в ході спілкування з ОСОБА_1 запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку. При цьому, він неодноразово повідомляв працівників поліції, що не керував автомобілем марки «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, однак огляд лікарем закладу охорони здоров`я працівники поліції не пропонували.

Захисник Сіренко М.Ю. просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовуючи свою позицію тим, що ОСОБА_1 у вказані час та дату в протоколі про адміністративне правопорушення, не керував транспортним засобом «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 , а лише перебував в салоні зазначеного автомобіля. Крім того зазначив, що, по-перше, зі змісту відеозапису вбачається, що працівники патрульної поліції під`їхали до транспортного засобу «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 , коли останній вже був припаркований. По-друге, співробітниками патрульної поліції була порушена процедура порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 , зокрема патрульними не забезпечена можливість проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

З метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, та з метою підтвердження чи спростування наданих ОСОБА_1 пояснень в судовому засіданні, неодноразово у судові засідання викликався працівник КО «Муніципальна охорона» ОСОБА_2 для допиту в якості свідка, який будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в черговий раз не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття, а також не надав пояснення щодо обставин, наведених у своїх письмових поясненнях, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення від 16 грудня 2024 року серії ЕПР1 № 198101.

Крім того, судом було досліджено відеозапис, який міститься на сд-диску, зі змісту якого не виявилося можливим встановити, що ОСОБА_1 16 грудня 2024 року о 21 годині 05 хвилин по вулиці Щусєва, 5 у м. Києві дійсно керував автомобілем марки «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Сіренка М.Ю., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 198101 від 16 грудня 2024 року, картку обліку адміністративного правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 грудня 2024 року, рапорт інспектора взводу № 1 роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП Хуторного А., письмові пояснення працівника КО «Муніципальна охорона» ОСОБА_2 , витяг з АРМОР, відеозапис з нагрудних боді-камер, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст. 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Так, статтею 130 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння чи відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначене узгоджується з Постановою Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідно до якої, відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані сп`яніння. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли водій почав рух.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У висновку, зробленому Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а встановлено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Таким чином, саме по собі перебування в автомобілі на водійському місці без ситуації, коли дії особи не призводять до зміни положення автомобіля у просторі, не є керуванням у розумінні законодавства про транспорт.

При цьому, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено, що ОСОБА_1 16 грудня 2024 року о 21 годині 05 хвилин по вулиці Щусєва, 5 у м. Києві дійсно керував автомобілем марки «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, з дослідженого відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції в судовому засіданні, не виявилось за можливе встановити, що автомобіль марки «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 здійснював рух.

Більш того, з вказаного відеозапису, вбачається, що транспортний засіб припаркований в межах прибудинкової території по вулиці Щусєва у м. Києві, що цілком узгоджується з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який стверджує, що він не керував транспортним засобом марки «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 , та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , зі змісту яких убачається, що автомобіль марки «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 більше години стояв біля будинку № 5 по вулиці Щусєва у м. Києві.

Так, для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які мають зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.

Проте, з досліджених доказів судом, не було отримано будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 16 грудня 2024 року о 21 годині 05 хвилин по вулиці Щусєва, 5 у м. Києві, автомобілем марки «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 , та такі докази не долучено до матеріалів справи в ході судового розгляду, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в протоколі є припущенням, яке не ґрунтується на доказах.

Таким чином, досліджені матеріали справи у суді, не дають підстав дійти висновку про те, що в даному випадку ОСОБА_1 були порушені вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та враховуючи сукупність досліджених доказів, керуючись, у тому числі ст. 62 Конституції України, відповідно до якої всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суддя приходить до висновку про необхідність закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 247, 307-308 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Мартинов Є.О.