Справа № 504/3012/24
Номер провадження 3/504/657/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області ДППпро притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, місце роботи у протоколі не зазначено, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2025 до Комінтернівського районного суду Одеської області втретє після дооформлення відповідно до постанов суддів Литвинюк А.В. та Жовтан П.В. від 04.11.2024 та 03.02.2025 надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 814211 від 08.06.2024, складеного інспектором взводу 1 роти 8 бат. 2 УПП в Одеській області Грузіновим С.Ю. вбачається, що 08.06.2024 о 06:45 год. за адресою: 21 км траси М-14, ОСОБА_1 керував авто з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах з рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження алкотестера Драгер та медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому порядку. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення заборони керування транспортними засобами з явними ознаками алкогольного сп`яніння, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху ,відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 814211 від 08.06.2024 кваліфіковано за ст. 130 КУпАП без зазначення статті. Вказана обставина стала підставою для задоволення клопотання ОСОБА_1 та повернення матеріалів справи до УПП в Одеській області для належного оформлення.

На виконання постанови судді Жовтан П.В. від 03.02.2025 на адресу ОСОБА_1 було надіслано лист, зі змісту якого встановлено, що особу було повідомлення про кваліфікацію його дій за частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, головуючим суддею по справі визначено суддю Сафарову А.Ф. та 03.03.2025 матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було вручено судді для їх подальшого розгляду.

06.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про надання відеозапису та відкладення розгляду справи, яке було задоволено, надано копію відеозапису та відкладено судове засідання на 26.03.2025, яке, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, до 17.04.2025, про що ОСОБА_1 було повідомлено особисто, що підтверджено підписом у матеріалах справи.

ОСОБА_1 17.04.2025 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності особи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку особи (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 тощо), а також беручи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах «Олександр Шевченко проти України» (заява № 8371/02, п.27, та «Трух проти України» заява № 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом при розгляді даної справи також враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про розгляд справи в суді, а також те, що судом були вжиті всі можливі засоби повідомлення останнього про розгляд справи, суд вважає, що неявка останнього на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судових засіданнях з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту.

Вище вказані дії суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи, тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, однак надав заперечення щодо протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 ст.130 КУпАП не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення та із врахуванням позиції ОСОБА_1 , викладеної у письмових запереченнях.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

За змістом ст. 245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 814211 від 08.06.2024;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.06.2024;

- відеозапис, що міститься на компакт-диску в матеріалах справи, за результатом дослідження якого знайшли підтвердження обставини вчинення адміністративного правопорушення. Так, за результатом дослідження відеозапису події судом встановлено, що відеофіксація відбувалась за місцем територіального розташування стаціонарного блокпосту та здійснювалась на ПВР №475253 та №231964. Особу ОСОБА_1 було встановлено, факту керування транспортним засобом водієм не було спростовано. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 про виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, які також зазначені у фабулі протоколу, на що водій повідомив, що вранці вживав алкоголь у кількості 1 пляшки горілки на трьох осіб. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера та у медичному закладі відмовився.

Надані суду докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, достатніми для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

Щодо поданого клопотання про повернення матеріалів для належного оформлення та заперечень до протоколу суд зазначає таке.

Клопотання ОСОБА_1 про повернення матеріалів для належного оформлення обґрунтоване тим, що протокол складено не правильно, із недоліками, що не можуть бути виправлені судом. Однак, суд визнає здійснені посадовими особами УПП в Одеській області заходи на виконання постанов суддів Литвинюк А.В. та Жовтан П.В. від 04.11.2024 та 03.02.2025, такими, що враховані судом під час розгляду справи та яким надано відповідну оцінку. З приводу неправомірності (помилковості) не зазначення технічного засобу, яким зроблено відеозаписи суд не погоджується із викладеними ОСОБА_1 обставини, оскільки під час дослідження відеозапису знайшло своє підтвердження належне зазначення про фіксацію події на ПВР №475253 та №231964, що встановлено із графічного позначення у правому нижньому куті зображення на відео. У разі незадоволення клопотання в частині повернення матеріалів для належного оформлення ОСОБА_1 просив витребувати від УПП в Одеській області відео докази факту керування ним транспортним засобом, вручення направлення на проходження мед. огляду та роз`яснення йому прав, передбачених ст.ст. 55,56,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Вказане клопотання задоволенню не підлягає, зважаючи на неодноразове скерування матеріалів справи для належного оформлення, та у разі задоволення такого клопотання (яке суд визнає умисним затягуванням розгляду справи особою з метою уникнення відповідальності) судом втретє, існує ймовірність, що матеріали справи можуть повернутися до суду після спливу граничного строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ст. 38 КУпАП.

Письмове заперечення проти обвинувачення, подане ОСОБА_1 обґрунтоване, зокрема відсутністю об`єктивної сторони, оскільки факт керування не зафіксований, він не керував даним транспортним засобом, вимоги поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння не висловлювалось тощо.

За результатом розгляду матеріалів справи та вищезазначених заперечень та клопотання, суд дійшов висновку, що надані суду докази є належними, допустимими та такими, що в повній мірі відповідають обставинам, які стали підставою для складання матеріалів справи та формулюванню обвинувачення.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан. Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи судом не встановлені.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.25, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з приписами ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

З реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись за посиланнями на офіційний веб портал «Судова влада України» https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/ .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова