П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2025 Справа №607/6931/25 Провадження №3/607/3095/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

23.03.2025 о 21:15 год у м. Тернополі по вул. Бродівська, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1.а ПДР. Порушення вчинено повторно протягом року.

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 279880 від 23.03.2025, 23.03.2025 о 21:15 год. в м. Тернополі по вул. Бродівська, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510, номер ARLM 0314, повірка дійсна до 04.06.2025, що підтверджується тестом номер 743 від 30.01.2025, результат огляду становить 0,37 проміле. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння згоден. Правопорушення вчинено тричі протягом року, чим порушив п. 2.9.а ПДР.

Згідно із ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю, що відповідно ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи №607/6931/25 (провадження 3/607/3095/2025).

ОСОБА_1 , будучи у встановленому законом порядку повідомленим про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Зокрема, з протоколів про адміністративні правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи на 11:00 год 07.04.2025 в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області, що підтверджується його підписом у графах «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи». Вказані обставини підтверджують факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність вказаного провадження. Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП та строки розгляду справи, вважаю, що розгляд справи можна провести у його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а його вина доведена такими дослідженими доказами:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №279845 від 23.03.2025, в якому процесуально зафіксовано конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення, протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити;

-відеозаписами із нагрудних камер поліцейських 475414, 473069, на яких зафіксовано той факт, що ОСОБА_1 не заперечив факту керування ним транспортним засобом;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23.03.2025, згідно яких останній повідомив про те, що 23.03.2025 о 21:15 год бачив як ОСОБА_3 керував транспортним засобом Шевроле Лачетті НОМЕР_2 ;

-рапортом інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Савченко Д. від 23.03.2025, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення;

-копіями постанов Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.12.2024 у справі № 607/27603/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП; від 23.12.2024 у справі № 607/27385/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126 КУпАП; від 30.12.2024 у справі № 607/27613/24 від 30.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ст. 122-4, ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП; від 13.02.2025 у справі № 607/2859/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 7 років з оплатним вилученням транспортного засобу;

-довідкою УПП в Тернопільській області ДПП від 28.03.2025, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Згідно із ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Пункт 2.1 а Правил дорожнього руху передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина п`ята статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, встановлена частиною 4 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, в судовому засіданні доведено поза розумним сумнівом, що водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Щодо правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 слід зазначити наступне.

Частиною третьою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений статтею 266 КУпАП та конкретизований в підзаконних актах.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до імперативного припису частини другої статті 283 КУпАП, чітко передбачено імперативний обов`язок щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності ж в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Такий правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду від 05 березня 2020 року у справі №607/7987/17, 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, висновки якого в силу частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» повинні враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: оптичний диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських; чек приладу Драгер, який показав результат 0,37 ‰, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмові пояснення ОСОБА_2 від 23.03.2025; рапорт інспектора взводу 2 роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Савченка Д. від 23.03.2025; постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1, 3 ст. 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено посилання на відео з нагрудних камер 475413, 473069.

Дослідивши наданий до протоколу оптичний диск із наявним в ньому файлом судом встановлено, що на ньому наявний файл із фрагментами відеозаписів нагрудних камер, на якому зафіксовано процес спілкування його із працівниками поліції та складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Водночас, на ньому не зафіксовано процес оформлення протоколу та акту огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

При цьому суд не бере до уваги як доказ акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, через відсутність відеозапису, який би зафіксував процес його оформлення та підписання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Тому, за відсутності відеозапису, огляд на стан сп`яніння повинен був проводитися в присутності двох свідків, яких також поліцейськими не було залучено, що є порушенням процедури огляду водія, передбаченої статтею 266 КУпАП, та, згідно частини п`ятої статті 266 КУпАП, є підставою для визнання огляду недійсним.

Відповідно до статті 62 Конституції, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку про недоведеність за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому справу щодо нього за ч. 3 ст. 130 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Водночас, враховуючи те, що в діях ОСОБА_1 встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

При цьому, суд враховує те, що згідно зі ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Тобто, вказана норма закріплює право суду, а не обов`язок, застосувати до неповнолітнього заходи впливу передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, дані про його особу, ступінь вини, вважаю можливим застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі передбаченому санкцією ч.5 ст.126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Суд прийняв рішення не застосовувати до ОСОБА_1 стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки як встановлено з довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції Тернопільській області ДПП капітана поліції Вихованець І. від 28.03.2025, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 126, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 № 607/6931/25 (провадження 3/607/3095/2025) за ч. 3 ст. 130 КУпАП та № 607/6934/25 (провадження 3/607/3098/2025) за ч. 5 ст. 126 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №607/6931/25 (провадження 3/607/3095/2025).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк