Провадження № 33/801/274/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Морозова В. Ю. на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к., за те, що 19 вересня 2024 року о 00 год 28 хв. по вул. Соборній у м. Вінниці він керував електросамокатом «VEVI», без державного номерного знака, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820». Результат 1,59 проміле.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Морозов В. Ю. подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2025 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений як транспортний засіб електросамокат «VEVI», проте не зазначено відповідної марки та моделі самокату, також не надано технічних характеристик самокату та не визначено який тип двигуна і яким способом він приводиться в рух. Поліцейськими не роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтю 268 КУпАП. Зазначав, що працівниками поліції були допущенні суттєві порушення норм чинного законодавства в частині порядку проведення огляду на стан сп`яніння, а наявні у справі докази є неналежними та недопустимими.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП установлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 132200 від 19 вересня 2024 року 19 вересня 2024 року о 00 год 28 хв. по вул. Соборній у м. Вінниці ОСОБА_1 керував електросамокатом «VEVI», без державного номерного знака, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820». Результат 1,59 проміле.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, як на підставу доведеності вини послався, зокрема, на протокол про адміністративне правопорушення, результат огляду «Drager Alcotest 6820», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є необґрунтованим, оскільки в порушення вимог статті 280 КУпАП суд не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає (частина перша статті 254 КУпАП, частина друга статті 251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) транспортний засіб це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Механічний транспортний засіб це засіб, що рухається за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Отже механічний транспортний засіб, здійснювати керування яким, тобто виконувати функції водія, є лише транспортний засіб з електронним двигуном, потужністю понад 3 кВт.

З матеріалів справи встановлено, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, тому що в протоколі серії ЕПР1 № 132200 від 19 вересня 2024 року зазначений як транспортний засіб електросамокат «VEVI», проте не зазначено відповідної марки та моделі самокату, також не надано технічних характеристик самокату та не визначено який тип двигуна і яким способом він приводиться в рух, що є обов`язковою умовою для визначення цього електросамоката як транспортного засобу в розумінні пункту 1.10 ПДР України.

Крім того, відповідно до інформації, наявної у відкритих джерелах мережі Інтернет, «VEVI» це компанія, яка надає послуги з прокату електросамокатів, а не сама модель самокату. Встановити яким саме самокатом, зокрема чи наявний у ньому електродвигун і якої потужності з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського не можливо.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що санкція частини першої статті 130 КУпАП є безальтернативною, передбачає накладення стягнення у виді штрафу з додатковим обов`язковим видом стягнення позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що унеможливлює призначення штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Проте суд першої інстанції при визнанні ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, застосував до нього адміністративне стягнення лише у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.

Суд апеляційної інстанції здійснює перегляд лише в межах апеляційної скарги і з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності, позбавлений процесуальної можливості самостійно вирішувати питання в частині накладення адміністративного стягнення.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та забезпечення доведеності вини визначено Конституцією України серед основних засад судочинства (пункти 1, 2 частини першої статті 129 Конституції України).

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не може бути підданий покаранню інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП через відсутність зазначення відповідної марки та моделі самокату, його технічних характеристик, потужності, що взагалі унеможливлює установлення наявності в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, то суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, а також наклав на нього стягнення, не передбачене санкцією частини першої статті 130 КУпАП, усунути ці порушення закону суд апеляційної інстанції самостійно не може, відповідно постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Морозова В. Ю. задовольнити.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк