Справа № 588/401/25
Провадження № 3/588/197/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Огієнко О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Тростянець Сумської області, громадянку України, непрацюючу, заміжню, проживаючу по АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 22.07.2024 органом 5927,

за частиною 3 статті 156 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 602784 від 12.03.2025 ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що вона 12.03.2025 близько 10 год. 30 хв. у с. Олексине по вул. Завокзальна, 3 здійснювала продаж «спирту» алкогольних напоїв без марок акцизного податку з рук у невстановленому законом місці, чим порушила правила торгівлі.

Указане діяння ПОГ СП Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області Вовянком С.М. кваліфіковано за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

У судовому засіданні, яке відбувалося 31.03.2025 ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не визнала та пояснила, що продаж алкогольних напоїв вона не здійснювала, пояснення підписала не читаючи, оскільки поліцейський сказав що за це їй нічого не буде.

У судове засідання 14.04.2025 ОСОБА_1 не з`явилася, та не повідомила суд про причину неявки.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Борика О.О. у судовому засіданні вказав на недоведеність вини його підзахисного у вчиненні правопорушення передбаченого частиною 3 статті 156 КУпАП, тому просив закрити провадження у справі. Зокрема захисник вказав на те, що його підзахисна не здійснювала торгівлі алкогольними напоями 12.03.2025. Також захисник звернув увагу на те, що торгівля з рук це продаж у громадських місцях, а не вдома, адже у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено адресу здійснення продажу, яка є місцем проживання ОСОБА_1 . Крім того, поняті, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не залучалися при оформленні матеріалів справи. Пояснення ОСОБА_1 підписала не читаючи, бо їй пообіцяли, що нічого за це не буде.

Допитаний у судовому поліцейський ОСОБА_2 пояснив, що від мешканця Тростянецької громади надійшла інформація про те, що ОСОБА_1 здійснює торгівлю спиртними напоями. Після бесіди з ОСОБА_1 було встановлено, що остання здійснювала продаж спиртних напоїв раніше та у неї залишилося 2 літри розведеного спирту, але вже не займається такою діяльністю. Понятих залучили вже після того, як вилучили у ОСОБА_1 розведений спирт. Контрольна закупка не проводилася. Кому саме продавала ОСОБА_1 спиртні напої він не знає.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, поліцейського, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 156 КУпАП, не була доведена поза розумним сумнівом, тому провадження у справі необхідно закрити, виходячи з таких мотивів.

Згідно із статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Положення частин 1, 2 статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом частини 3 статті 156 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Отже об`єктивна сторона даного правопорушення полягає зокрема у здійсненні торгівлі з рук алкогольними напоями у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей та документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події, складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого частиною 1 статті 156 КУпАП не додано жодних доказів на підтвердження факту продажу ОСОБА_1 12.03.2025 близько 10 год. 30 хв. у с. Олексине по вул. Завокзальна, алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

Письмові пояснення ОСОБА_1 в яких зазначено, що остання здійснювала продаж алкогольних напоїв суд не приймає як належний доказ, оскільки вони не містять відомостей про дату, час та місце такої діяльності, а також не містять відомостей про особу покупця. Відтак, зазначені відомості не містять інформації щодо предмета доказування та не можуть бути перевірені судом.

Також суд враховує і те, що допитаний у судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 не підтвердив обставини про те, що ОСОБА_1 12.03.2025 здійснювала продаж алкогольних напоїв, зазначивши, що вона продавала спиртні напої раніше. Кому саме продавала спиртні напої він не знає.

Отже обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП не підтверджуються зібраними у справі доказами.

Суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на те, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в її діях складу вказаного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Частиною першою ст. 265 КУпАП визначено, що вилучені речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, повертають володільцеві або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 602784 від 12.03.2025, а також квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №4, у ОСОБА_1 було вилучено дві літри розведеного спирту (а.с. 2, 5).

Згідно п. 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.

Відповідно до ст. 1, 5 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» продукція, під час маркування якої порушено встановлені законодавством вимоги щодо умови маркування та (або) до змісту і повноти інформації, відноситься до неякісної і небезпечної продукції й підлягає тільки обов`язковому вилученню з обігу.

Враховуючи, що вилучений у ОСОБА_1 алкогольний напій виготовлено з порушенням установленого законом порядку, не містить марок акцизного податку, відноситься до неякісної і небезпечної продукції і обіг даних виробів заборонений, тому вилучений алкогольний напій підлягає знищенню.

Керуючись ст. 7, 156, 247, 251, 255, 265, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 602784 від 12.03.2025 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 156 КУпАП.

Вилучений у ОСОБА_1 алкогольний напій «дві літри розведеного спирту» знищити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. О. Огієнко