КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/47346/24

09 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постановуШевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.9 ст. 212-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює заступником директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 20 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив суд постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року скасувати, провадження у справі закрити.

Також в апеляційній скарзі просив суд про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначав, що 03.02.2025 року Шевченківським районним судом м. Києва розглянута дана справа. Проте, 03.02.2025 судом повний текст постанови по справі №761/47346/24 ні ОСОБА_1 , ні його захиснику вручено не було, а тому через канцелярію Шевченківського районного суду м. Києва захисником була подана заява про видачу копії постанови суду, з проханням повідомити дату та час коли її можливо отримати наручно.

Оскільки вказана заява захисника залишилась без розгляду і без відповіді суду, а в Єдиному державному реєстрі судових рішень був відсутній повний текст постанови по справі №761/47346/24 від 03.02.2025 року, то 18.02.2025 року захисником Новікова Віктора Володимировича була подана до Шевченківського районного суду м. Києва повторна заява про видачу копії оскаржуваної постанови.

Лише 19.02.2025 року захисником Новікова Віктора Володимировича було отримано копію повного тексту постанови суду по справі №761/47346/24 від 03.02.2025 року, а 20.02.2025 року було подано до суду апеляційну скаргу на вказану постанову.

Враховуючи вищевказані обставини, неможливість ознайомлення з текстом оскаржуваної постанови суду по справі № 761/47346/24 та її довготривале виготовлення Шевченківським районним судом м. Києва, вважає, що визначений КУпАП строк для подання апеляційної скарги був пропущений з поважних причин.

Згідно частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 лютого 2025 року Шевченківським районним судом міста Києва була ухвалена оскаржувана постанова.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року, була надіслана до реєстру для оприлюднення: 19.02.2025 року. Зареєстрована в реєстрі: 20.02.2025 року. Забезпечено надання загального доступу: 21.02.2025 року.

В матеріалах справи відсутні докази надіслання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 чи його захиснику.

Як вбачається із розписки, що міститься в матеріалах справи, копія постанови суду від 03 лютого 2025 року була отримана захисником ОСОБА_1 адвокатом Акопян М.А. 19 лютого 2025 року. Апеляційна скарга подана до суду 20 лютого 2025 року.

З огляду на вище зазначені обставини та наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року слід визнати поважними та поновити вказаний строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції розглянув справу формально та виніс вказану постанову із порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що 05.11.2024 року адвокат Осика С.В. звернувся з адвокатським запитом за вих. №Б-1 до неналежного адресата - посадової особи Фонду ОСОБА_1 .

Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Статтею 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що «Адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу підприємств, установ і організацій...» державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб.

У тексті вказаної норми Закону після адресатів направлення адвокатського запиту «органу державної влади, органу місцевого самоврядування» вказано «їх посадових та службових осіб», тому, відповідно до граматичного і формально-логічного тлумачення змісту такої синтаксичної конструкції речення, адвокатський запит може персоніфіковано адресуватися посадовим та службовим особам тільки органів державної влади та місцевого самоврядування.

Зазначення у подальшому тексті вищевказаної правової норми після слів «їх посадових та службових осіб», ..., «установ» із застосуванням синтаксичного розриву через розділовий знак - кома свідчить про відношення взаємо виключення або чергування, підтверджує можливість направлення адвокатського запиту тільки до установи як юридичної особи, а тому право направляти адвокатський запит персонально до посадових осіб установи, якою згідно Закону є Фонд, законом не передбачене.

Таким чином, апелянт вважає, що у адвоката відсутнє право на звернення з адвокатським запитом безпосередньо до посадової чи службової особи Фонду, що взагалі виключає можливість складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Отже, судом при розгляді справи неправильно застосовано ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та не встановлено, що посадова особа Фонду не є суб?єктом, якому адвокат має право адресувати адвокатський запит.

Вважає, що відсутність права направляти адвокатський запит певному адресату - посадовій особі установи, кореспондує і відсутність обов?язку такого адресата розглядати вказаний адвокатський запит, що виключає відповідальність.

Крім того, вважає, що судом здійснений помилковий висновок щодо суб?єкта, яким була подана скарга на адвоката Бахарєва М.А. до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області (КДКА Донецької області).

Скарга до КДКА Донецької області на адвоката Бахарева М.А. подана фізичною особою ОСОБА_1 , так як вона підписана без зазначення назви його посади та реєстрації вихідної кореспонденції не на бланку Фонду.

В скарзі були зазначені лише адреса для листування - м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17 (робоча адреса ОСОБА_1 ), робочий контактний номер телефону та робоча електронна пошта.

Зазначає, що він більшість часу проводить на робочому місці та для своєчасного отримання інформації від КДКА Донецької області йому зручніше отримати пошту на поштовому відділенні біля місця роботи, а ніж по місцю свого проживання (здебільшого це вже не робочий час поштового відділення).

Однак, зазначення таких способів зв?язку з ОСОБА_1 при поданні скарги не дає підстав робити висновок, що скарга на адвоката Бахарєва М.А. подана посадовою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто, юридичною особою - Фондом.

В оскаржуваній постанові зазначено «Водночас, порушення процедури тa наявні недоліки протоколів про адміністративні правопорушення, на які звернув увагу суду ОСОБА_1 , з огляду на діючий на території України режим воєнного стану та місце розташування Ради адвокатів Донецької області, не є за своєю суттю такими, що істотно порушують права ОСОБА_1 та роблять неможливим його притягнення до адміністративної відповідальності».

Вважає, що даний висновок суду суперечить Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, КУпАП, яким, зокрема, визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог ст. ст. 254, 256, 268 КУпАП, при його оформленні порушено його право на захист, передбачене Конституцією України та статтями 6 та 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що в період з 09 по 13 грудня 2024 року він ( ОСОБА_1 ) перебував у відрядженні за межами України, що підтверджується витягом з наказу про відрядження (витяг з наказу N?49-в від 06.12.2024 року доданий до матеріалів справи).

Уповноваженою особою Ради адвокатів Донецької області при складанні протоколу порушено вимоги ст. 254 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності ОСОБА_1 а та другий примірник йому не вручений), а також порушено конституційне право останнього на захист та на професійну правничу допомогу. Заочного складання протоколу про адміністративне правопорушення КУпАП не передбачено.

Зазначає, що уповноваженою особою Ради адвокатів Донецької області Коником Г.В. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДН N?11 від 11.12.2024 року не було виконано вимоги ст. 256 КУпАП.

Також, вважає, що Шевченківським районним судом м. Києва не враховані його доводи щодо фальсифікації адміністративних матеріалів справи. Заява (звернення) про порушення провадження по адміністративному правопорушенню відносно ОСОБА_1 а за підписом адвоката Осики С.В., яка міститься в матеріалах справи, не містить штампу вхідної кореспонденції, а також резолюції Голови Ради адвокатів Донецької області Керанчук Л.Л. з визначення уповноваженої особи на розгляд вказаної заяви і складання протоколу серед посадових осіб вказаної ради адвокатів, а отже виникають обґрунтовані сумніви щодо виконання вимог п. 149, 151, 152, 157 Інструкції з діловодства у регіональних органах адвокатського самоврядування N?32/1/3-13 від 20.06.2013 року про реєстрацію у Раді адвокатів Донецької області у реєстрі вхідної кореспонденції заяв адвокатів на складання адміністративних протоколів, заведення контроль-реєстраційної картки, передання на розгляд Голові ради адвокатів, сам розгляд Головою ради адвокатів Донецької області Керанчук Л.Л. з визначення виконавця - відповідної уповноваженої особи на складання протоколу та передання цієї заяви виконавцеві.

До адміністративних матеріалів доданий чек ТОВ «Нова пошта» з трекінгом 3964 про відправлення приватній особі Керанчук Л.Л. в м. Слов?янськ (адреса Ради адвокатів Донецької області: вул. Уральська, 12, м. Краматорськ, Донецька область) адвокатом Осикою С.В. документів. Відповідно до трекінгу ТОВ «Нова пошта» дана посилка була отримана приватною особою Керанчук Л.Л. 11.12.2024 року о 12-40 годині.

Однак, заяву адвоката Осики С.В. про порушення провадження про адміністративне правопорушення було зареєстровано в Раді адвокатів Донецької області 10.12.2024 за вх. №141, а протокол про адміністративне правопорушення ДН № 11 складено 11.12.2024 до 11-00 години (точний час не відомий), вважає, що всі ці дії були вчинені до отримання Керанчук Л.Л. в м. Слов?янськ поштового відправлення з трекінгом 3964.

Окремо звертає увагу суду на те, що Рада адвокатів Донецької області, зокрема її Голова, знаходиться в м. Краматорськ (до матеріалів справи доданий лист НААУ від 24.10.2024 р.). Інших адрес, у тому числі у м. Слов?янську, немає.

Зазначає, що в оскаржуваній постанові зазначено «Крім того, як вбачається з постанови Київського апеляційного суду від 25.11.2024 року у справі N?761/28460/24, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-3 КУпАП, а відтак його дії вірно кваліфіковані за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП». Однак таке твердження не відповідає нормам діючого законодавства, так як докази кваліфікаційної ознаки повторності за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП відсутні.

Крім того, вважає, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки вимог адвокатського запиту, їх правомірності та обґрунтованості.

Зазначає, що Шевченківським районним судом м. Києва не здійснено належної правової оцінки того, що Фонд не є розпорядником запитуваної адвокатом Осикою С.В. інформації щодо підтверджуючих документів про висновки ОСОБА_1 , як фізичної особи, та дій вчинених ним не від імені Фонду гарантування вкладів фізичних осіб під час виконання посадових обов`язків. Запитувана адвокатським запитом інформація є надуманою самим адвокатом, тому її ненадання не може кваліфікуватись як правопорушення за ст. 212-3 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 адвокат Акопян Марія Анатоліївна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Потерпілий Осика Сергій Валентинович в судове засідання апеляційного суду повторно не з`явився, про день та час розгляду справи судом повідомлений у встановленому порядку, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Акопян Марії Анатоліївни, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як передбачено ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДН № 11 від 11 грудня 2024 року, складеного уповноваженим членом Ради адвокатів Донецької області на складання протоколів про адміністративні правопорушення у частині, що стосується порушення права на інформацію відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», діючого на підставі рішення Ради адвокатів Донецької області від 30.11.2022 та довіреності від 15.01.2024 року, виданої Радою адвокатів Донецької області, Коник Геннадій Володимирович, встановив, що адвокат Осика Сергій Валентинович, який обліковується у Раді адвокатів Донецької області, надаючи правову допомогу в межах дисциплінарного провадження, яке знаходиться у провадженні КДКА Донецької області і відкрите за заявою посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у порядку ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», звернувся з адвокатським запитом № Б-1 від 05.11.2024 року до посадової особи Фонду, яка підписала скаргу до КДКА, ОСОБА_1 в якому просив:

1.Надати документальне підтвердження, у результаті чого (якої роботи, як вказано у скарзі ОСОБА_1 ) як заступнику директора розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 стали відомі факти грубого порушення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом Максимом Бахарєвим.

2. Надати документальні підтвердження з огляду яких ОСОБА_1 прийшов до висновку, що йому відомі факти грубого порушення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом Максимом Бахарєвим в частині прояву неповаги до адвокатури.

3. Надати документальні підтвердження з огляду яких ОСОБА_1 прийшов до висновку, що йому відомі факти грубого порушення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом Максимом Бахарєвим в частині наявності у нього низьких морально- етичних якостей адвоката.

До адвокатського запиту № Б-1 від 05.011.2024, на виконання ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатом Осикою Сергієм Валентиновичем були долучені посвідчені копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру.

У вказаному протоколі також зазначено, що 10.12.2024 року посадовою особою Фонду ОСОБА_1 на адресу адвоката Осики Сергія Валентиновича було надіслано листа за вих № 61-11493/24 на бланку Фонду, за підписом посадової особи - заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 , в якому відсутня запитувана адвокатом інформація, що має ознаки неправомірної відмови в наданні інформації.

Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, знаходячись за адресою: м. Київ, вулиця Січових Стрільців, 17, в приміщенні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 20 та ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» листом № 61-11493/24 від 10.12.2024 року повторно неправомірно відмовив адвокату Осиці С.В. у наданні інформації, сформованої у адвокатському запиті № Б-1 від 05.11.2024 року, чим порушив законне право адвоката на отримання інформації.

Також у протоколі зазначено, що при складанні адміністративного протоколу Уповноваженим були з?ясовані додаткові обставини про те, що ОСОБА_1 , знаходячись на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, протягом 2023-2024 років вчинив понад 12 повторних адміністративних правопорушень, передбачених ч.5,ч.9 ст.212-3КУпАП, останнє з котрих встановлено постановою Київського апеляційного суду від 25.11. 2024 року по справі № 761/28460/24, тому системна протиправна поведінка ОСОБА_1 а обтяжує його відповідальність по зазначеному адміністративного порушенню та має ознаки повторного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 протягом року, відповідальність за що передбачена ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн, суд першої інстанції посилався на те, що дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДН №11 від 11.12.2024, копію супровідного листа до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 а, що був скерований останньому, підтвердження відправки, копію адвокатського запиту адвоката Осики С.В., зареєстрованого за вихідним №Б-1 від 05.11.2024, копію відповіді на адвокатський запит №61-11493/24, копію заяви (звернення) про порушення провадження по адміністративному правопорушенню, копію документів Осики С.В. , копію письмових пояснень Осики С.В., копію постанови Київського апеляційного суду від 25.11.2024 (справа №761/28460/24, провадження №33/824/4985/2024), клопотання Новікова Віктора Володимировича про закриття провадження у справі, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 а вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП, у зв`язку з чим він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції із такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Частина 5 ст. 212-3 КУпАП встановлює відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Частиною 9 ст. 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - восьмою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Об`єктивна сторона вказаного порушення полягає у неправомірній відмові в наданні інформації, наданні інформації на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, що не відповідає дійсності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Частина 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш, як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

З приєднаних до протоколу про адміністративне правопорушення документів встановлено, що 05.11.2024 року адвокат Осика С.В. направив адвокатський запит № Б-1, адресований ОСОБА_1 як посадовій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у якому зазначив, що у провадженні КДКА Донецької області знаходиться скарга, підписана ОСОБА_1 , який зазначив адресу для листування - 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців 17, а саме: адресу свого місця роботи, де ОСОБА_1 займає посаду заступника директора-розпорядника у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб.

ОСОБА_1 , на думку клієнта адвоката Осики С.В., у скарзі до КДКА Донецької області безпідставно звинуватив адвоката Максима Бахарєва у колабораційній діяльності та у низькому професійному рівні, зазначаючи про нібито не проходження адвокатом підвищення кваліфікації. З метою підготовки позовної заяви до ОСОБА_1 про захист честі та гідності, стягнення моральної та матеріальної шкоди, збору документів, доказів, які будуть предметом розгляду складом Дисциплінарної палати КДКА Донецької області, підготовки ґрунтовної відповіді адвоката на вимогу члена КДКА, керуючись ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат Осика С.В. просив надати інформацію та копії документів, а саме:

1.Надати документальне підтвердження, у результаті чого (якої роботи, як вказано у скарзі ОСОБА_1 ) як заступнику директора розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 стали відомі факти грубого порушення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом Максимом Бахарєвим.

2. Надати документальні підтвердження з огляду яких ОСОБА_1 прийшов до висновку, що йому відомі факти грубого порушення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом Максимом Бахарєвим в частині прояву неповаги до адвокатури.

3. Надати документальні підтвердження з огляду яких ОСОБА_1 прийшов до висновку, що йому відомі факти грубого порушення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом Максимом Бахарєвим в частині наявності у нього низьких морально- етичних якостей адвоката.

До вказаного адвокатського запиту були долучені фотокопія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та фотокопія ордеру.

Листом № 61-11493/24 заступником директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 адвокату Осиці С.В. повідомлено, що в розумінні статтей 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит може персоніфіковано адресуватися посадовим особам тільки органів державної влади та місцевого самоврядування. В усіх інших випадках адвокатський запит надсипається підприємству, установі, організації, громадському об`єднанню. Відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою та не відноситься до органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Фонд не є бюджетною установою і на діяльність Фонду не поширюються положення Закону України «Про державну службу». Таким чином, діючим законодавством України не передбачено право адвоката на звернення з адвокатським запитом безпосередньо до посадової чи службової особи Фонду. Враховуючи вищенаведене, правових підстав для надання Фондом запитуваної Вами інформації не вбачається, оскільки адвокатський запит від 05.11.2024 року вих. №Б-1 адресовано неналежному суб`єкту (розпоряднику інформації) та оформлено з порушеннями вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Також, повідомлено, що у відповідності до ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може звертатися із адвокатськими запитами до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб), однак до адвокатського запиту не долучено підтверджуючі документи з отримання згоди ОСОБА_1 на звернення до нього, як до фізичної особи, із адвокатським запитом.

Зазначив, що відповідно до ст. 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та п. 9 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 30 серпня 2014 року № 120, право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката має право кожен, кому відомі факти такої поведінки. У скарзі висловлено відповідну точку зору та бачення щодо певних обставин, які підлягають перевірці у встановленому законом порядку.

Також, зазначено, що статтями 38-40 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що після реєстрації скарги щодо адвоката, за дорученням голови дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури проводиться перевірка відомостей, викладених у заяві (скарзі). При розгляді дисциплінарної справи на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури заслуховується повідомлення члена дисциплінарної палати про результати проведення перевірки, здійснюється подання доказів, висловлювання заперечень та надання пояснень заінтересованими особами (п. 44 Положення). Таким чином, реалізація передбачених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та відповідним Положенням прав буде здійснюватися після порушення дисциплінарної справи.

Отже, з наведеного вбачається, що 05.11.2024 року адвокат Осика С.В. направив адвокатський запит № Б-1, адресований ОСОБА_1 , як посадовій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме - заступнику директора-розпорядника Фонду.

За змістом статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Статтею 11 вказаного закону визначено, що виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду. Виконавча дирекція Фонду складається з семи членів. Директор - розпорядник Фонду та його заступники входять до складу виконавчої дирекції Фонду за посадою.

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначає ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обумовлено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

За правилами статті 5 вказаного Закону доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» врегульовано оформлення запитів на отримання публічної інформації.

Частиною першою вказаної статті визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі (частина п`ята статті 19 Закону «Про доступ до публічної інформації»).

В силу частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

З листа від 10.12.2024 року заступника директора - розпорядника Фонду ОСОБА_1 вбачається, що правових підстав для надання Фондом запитуваної адвокатом Осикою СВ.В. інформації не вбачається, оскільки адвокатський запит від 05.11.2024 року вих. №Б-1 адресовано неналежному суб`єкту (розпоряднику інформації), а тому Фонд не є розпорядником таких документів та не має повноважень їх надання.

Якщо адвокатський запит стосується надання публічної інформації, адвокат у запиті, крім посилання на відповідні статті Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зобов`язаний послатися, як на підставу для отримання інформації, яка підпадає під визначення публічної, й на відповідні статті Закону «Про доступ до публічної інформації», а також дотриматись вимог останнього, звернувши увагу суб`єкта, якому адресовано адвокатський запит, на його статус розпорядника публічної інформації.

Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 серпня 2022 року у справі № 520/13981/21.

Запит адвоката Осики С.В. від 05.11.2024 року таких посилань не містить та не відповідає вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В свою чергу, адвокатський запит від 05.11.2024 року адвоката Осики С.В., який адресований ОСОБА_1 , як посадовій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме- заступнику директора-розпорядника Фонду, містить вимогу щодо надання інформації та відповідних документів, які стосуються скарги фізичної особи ОСОБА_1 до КДКА Донецької області на адвоката Бахарєва М.А.

Проте, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є розпорядником запитуваної адвокатом Осикою С.В. інформації щодо надання підтверджуючих документів про висновки ОСОБА_1 , як фізичної особи, щодо діяльності адвоката Максима Бахарєва, що були ним зроблені у скарзі до КДКА Донецької області від 15.10.2024 року.

Доказів звернення адвокатом Осикою С.В. 05.11.2024 року до ОСОБА_1 , як фізичної особи, щодо його скарги до КДКА Донецької області від 15.10.2024 року, матеріали адміністративної справи не містять.

Таким чином, зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДН № 11 від 11.12.2024 року про те, що заступником директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 10.12.2024 року було відмовлено у наданні відповіді на адвокатський запит адвоката Осики С.В. від 05.11.2024 року № Б-1, що становить склад адміністративного правопорушення, не відповідає обставинам даної справи.

Крім того, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за частиною 9 статті 212-3 КУпАП, особа, що складала протокол про адміністративне правопорушення серії ДН № 11 від 11.12.2024 року, не додала до протоколу документи, які підтверджують наявність повторності у діях ОСОБА_1 і що вказані дії були вчиненні протягом року.

Як вбачається із постанови Київського апеляційного суду 25.11.2024 року у справі №761/28460/24 апеляційні скарги Осики Сергія Валентиновича та Бахарєва Максима Анатолійовича задоволено.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2024 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , працюючого на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, скасовано.

Прийнято нову постанову, якою визнано ОСОБА_1 , працюючого на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вчинення правопорушення, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, та на підставі ст.38, 247 КУпАП закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Поряд з цим, частиною 9 статтею 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - восьмою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

З огляду на те, що постановою Київського апеляційного суду від 25.11.2024 року адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладало внаслідок закінчення строків накладення адміністративного стягнення, то кваліфікація дій ОСОБА_1 , як повторність вчинення правопорушення протягом року, не знайшла свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Дані про подію, зокрема час, місце та обставини правопорушення, є істотною складовою формулювання обставин правопорушення, що ставляться у вину особі, та є частиною складу адміністративного правопорушення, що, відповідно, підлягає обов`язковому доказуванню.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, стандарти, установлені Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, поширюються і на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справи "Лучанінова проти України" (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", заява № 36673/04), "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08)).

Ці стандарти полягають у тому, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певна особа має доводити в суді, а також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки в такий спосіб неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що за обставинами справи та наявними у справі документами встановлено, що адвокат Осика С.В. направив на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 6 адвокатських запитів для отримання значного обсягу документів, а згідно тверджень захисника Новікова В.В. загалом таких запитів було 7 (клопотання про закриття адміністративного провадження від 16.01.2025 року) щодо надання правової допомоги адвокату Бахарєву М.А. у зв`язку із розглядом поданої скарги в КДКА Дніпропетровської області.

Адвокат не може зловживати наданим йому законом правом на отримання документів та інформації на підставі адвокатського запиту.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що наявними в матеріалах справи доказами не доведено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши викладене, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції помилковими та такими що не узгоджуються із матеріалами справи та прийшов до висновку про скасування постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 з огляду на встановлену відсутність у діях ОСОБА_1 повторності вчинення правопорушення протягом року за що передбачена відповідальність за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.9 ст. 212-3 КУпАП, а тому постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.9 ст 212-3 КУпАП закрити на підставі п.1. ч.1. ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: