СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/7658/25
пр. № 3/759/3336/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ясельський А.М., за участю прокурора Прокопова О.Е., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту внутрішньої безпеки НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , припинивши з 04.03.2024 діяльність на посаді головного спеціаліста сектору мобілізаційної роботи Державної служби України з надзвичайних ситуацій, маючи 9 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби та будучи суб1єктом декларування відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII «про запобігання корупції», суб`єктом згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП, як особа яка припинила діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення абзацу 2 ч. 2 ст. 45, п. 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подала 24.02.2025 о 15.04 годи, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні протокол підтримав.

В судовому засідання ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення визнала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 20.11.2018 №99 Державної служби України з надзвичайних ситуацій, ОСОБА_1 з 20.11.2018 призначено на посаду головного спеціаліста сектору мобілізаційної роботи Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

На підставі наказу від 20.12.2018 № 108 Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 , головному спеціалісту сектору мобілізаційної роботи Державної служби України з надзвичайних ситуацій присвоєно дев`ятий ранг державного службовця з 21.12.2018.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 6 Закону України «Про державну службу», інші посади державної служби, не віднесені до категорії «А» і «Б» віднесено до посад категорії «В» державної служби.

Згідно наказу від 04.03.2022 № 15 Державної служби України з надзвичайних ситуацій, ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста сектору мобілізаційної роботи Державної служби України з надзвичайних ситуацій відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про державну службу», за власним бажанням з 04.03.2022.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"- "ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином, головний спеціаліст сектору мобілізаційної роботи Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 є суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та суб`єктом відповідальності відповідно до Примітки до ст. 172-6 КУпАП, і вона зобов`язана виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначені у ст. 45 вказаного Закону.

Положеннями ч. 1 ст. 172-6 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеню її вини, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду документи, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору відсутні, відтак з неї слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 172-6, 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя: А.М. Ясельський