ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 681/1499/24

Провадження № 33/820/235/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Кучерука Т.М., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 11 лютого 2025,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

За постановою суду, 04 грудня 2024 року о 21:38 год., по вул. Академіка Герасимчука в м.Полонному Шепетівського району Хмельницької області ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота Камрі» реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду захисник Кучерук Т.М. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що акт огляду, направлення та протокол працівником поліції складався за відсутності ОСОБА_1 , копії вказаних документів йому надано не було, відеозапис не містить процедури їх складання, що вказує на істотне порушення поліцейським порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Переконує, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак працівник поліції повідомив, останнього, що він завершив відеофіксацію і приступив до складання протоколу, означене підтвердив в суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 , однак цього не було взято судом до уваги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , належним чином, повідомлений про час та місце розгляду справи, за допомогою СМС-повідомлення, на отримання якого від дав згоду (а.с.6) клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Крім того, ОСОБА_1 скористався правовою допомогою захисника - адвоката Кучерука Т.М., який в його інтересах подав апеляційну скаргу, наділений повноваженням подати суду пояснення, клопотання та докази в даній справі.

В день апеляційного розгляду захисник подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та ОСОБА_1 .

За наведених обставин, уважаю за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з приписами до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Зі змісту вказаної норми закону слідує, що проходження такого огляду є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 188762 від 04.12.2024 слідує, що 04 грудня 2024 року о 21:38 год. ОСОБА_1 по вул. Академіка Герасимчука, в м.Полонному Шепетівського району Хмельницької області керував автомобілем «Тойота Камрі» реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими суддею по справі.

За даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд ОСОБА_1 запропоновано пройти у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Огляд проведено не було.

Згідно з направленням на огляд ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що він направлявся до медичної установи КМП Полонська МЛ ім. Н.С.Говорун, однак огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі не проводився.

Матеріали справи містять розписки про роз`яснення прав і обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, від підпису у яких ОСОБА_1 відмовився та про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, яка підписана ОСОБА_1 .

Як вбачається з довідок, виданих Полонським ВПД №3, згідно витягу з баз «НАІС АРМОР» за ОСОБА_1 рахується посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 31.05.2018, останній протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався.

У відповідності до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції

З даних відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота Камрі» та був зупинений працівниками поліції за допомогою проблискових маячків через порушення п. 9.2 ПДР України. На вимогу поліцейського пред`явити документи водій відмовився. В подальшому працівник поліції вказує, що від ОСОБА_1 чути запах алкоголю, тому пропонує пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, проте ОСОБА_1 відмовляється. Поводить себе агресивно, висловлюється нецензурною лексикою, заперечує керування автомобілем. Поліцейські повідомляють ОСОБА_1 , що стосовно нього складатиметься протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, проте, останній, від надання пояснень та отримання копії протоколу відмовився, при цьому пропонував працівнику поліції винагороду та просив не оформляти адміністративні матеріали.

Переглянутий відеозапис спростовує усі доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису апелянтом не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

Ці обставини спростовують, наведенні в апеляційній скарзі, твердження сторони захисту та дають підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Суд обґрунтовано прийшов до висновку, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Посилання апеляційної скарги щодо не вручення працівниками поліції ОСОБА_1 копії акту огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення та протоколу, не заслуговують на увагу, так як з матеріалів справи вбачається, що він відмовився від отримання таких.

Аргументи апелянта про те, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_1 , на неодноразові пропозиції поліцейських відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, та не виявляв бажання пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні.

Твердження апелянта з приводу того, що працівниками поліції порушено вимоги законодавства щодо оформлення матеріалів справи стосовно ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Той факт, що відеозапис не містить процедури складання адміністративних матеріалів не є істотним порушення порядку огляду, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи, згідно з викладеною у протоколі суті правопорушення, а саме: рух автомобіля, його зупинку, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Посилання захисника Кучерука Т.М. на інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 11 лютого 2025 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Кучерука Т.М. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.