Справа № 131/531/25
Провадження № 3/131/251/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2025 рокум. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Шелюховський М.В., розглянувши без фіксації судового процесу технічними засобами справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 березня 2025 року о 23:50 год. в м.Іллінці по вул.Вільшанська керував транспортним засобом марки «Renault clio» з д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестера «Драгер», результат тесту 1,87 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив суду, що 24.03.2025 року під час вечері з друзями посварився з дружино ОСОБА_2 . Пізніше зателефонувала дружина та повідомила про ДТП. Він з племінницею ОСОБА_3 приїхали до місця події, машина була в кюветі, дружина плакала, була в крові. Далі вони викликали евакуатор, через деякий час приїхала поліція. ОСОБА_1 повідомив, що авто з`їхало з дороги, йому запропонували пройти освідування і відмовитись їхати у лікарню, він щось підписав, проте через стрес нічого не читав і йому сказали, що йому буде мінімальний штраф за ДТП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Лещенко С.В. подала до суду клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи його тим, що матеріали справи не містять доказів, а також відеозапису на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що безпосередньо інкримінується останньому, а також поліцейським не застосовано технічні засоби з часу зупинки транспортного засобу, час зупинки не зазначено, у матеріалах справи відсутні покази свідків на підтвердження наведених у протоколі обставин, а тому приходить до висновку, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Свідок ОСОБА_3 надала суду покази, що 24.03.2025 року їй зателефонував її дядько ОСОБА_1 та пояснив, що його дружина з`їхала з дороги та попросив його забрати та підвезти до місця події. Вона забрала його з с.Володимирівка та поїхала з ним до м.Іллінці. Коли вони під`їхали до місця події, ОСОБА_2 стояла вся в крові та плакала. Вони викликали евакуатор та чекали його, поліції тоді ще не було, це було близько 00:00 год. Коли приїхали поліцейські, перевірили документи та сказали дядьку, що буде лише мінімальний штраф за ДТП.

Свідок лейтенант поліції СПД ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 надав суду пояснення, що до ОСОБА_5 надійшло повідомлення про те, що автомобіль «Skoda» злетів з дороги. Вони виїхали на місце події, там стояла ще інша машина. Водій не заперечував щодо проходження огляду. Сам факт керування автомобілем ОСОБА_1 та факт ДТП він не бачив. ОСОБА_5 також не бачила факт керування ОСОБА_1 автомобілем, протокол складався зі слів ОСОБА_1 . Правопорушення, що вказані у рапорті ОСОБА_5 щодо несправності зовнішніх світлових приладів він також не бачив. Крім того, відеофіксація в патрульній машині не працювала, тобто взагалі відсутня. Машину вони не наздоганяли, вона була в кюветі.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника та свідків, суд дійшов слідуючого висновку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази, якими згідно ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, характеризується наявністю лише прямого умислу.

У п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакцій (далі - Інструкції)

Згідно пункту І розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п. 6 ч. І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько- акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, як вбачається з матеріалів справи, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився на місці події за допомогою приладу «ДРАГЕР 6810», результат позитивний 1,87 проміле.

Згідно п. 3, п. 4 ч. II Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про провірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Відповідно до ст. 31, 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із п. п. 4, 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 р. №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч таким вимогам вбачається, що відеозапис вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не є безперервним. А також будь - яких доказів, що в поліцейських виникли випадки пов`язані з виникненням особистого приватного становища, матеріали справи не містять.

Таким чином, працівники патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, не дотримались вимог ЗУ «Про національну поліцію» та Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Тому відеозапис не є допустимим доказом, який підтверджував би вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім цього, відповідно до п. 9 ч. 1 та ч. 2 ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію» поліція як превентивний захід може застосовувати технічні прилади та засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Відеозапис не містить фіксування повідомлення про застосування превентивного заходу, що свідчить про порушення ч. 2 ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію», а відтак про недопустимість відеозапису.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 524/832/17, адміністративне провадження №К/9901/23762/18 передбачено, що зйомка події має здійснюватися працівниками поліції безперервно.

Враховуючи, що відеозапис було проведено за допомогою боді-камери, а також враховуючи, що працівниками поліції не було відзнято подію безперервно, а саме від моменту зупинки та до того моменту, як особу відсторонили від керування транспортним засобом, доказ слід визнати недопустимим.

Крім того, свідчення інспектора поліції Пендальчука О.В. не збігаються з матеріалами справи, в тому числі з рапортом Салій А., вказані в рапорті обставини свідок заперечує.

Таким чином, при розгляді справи, суд не знайшов підтвердження того факту, що ОСОБА_1 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння та керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Отже, враховуючи вищевикладене та з огляду на положення КУпАП України щодо доказування, об`єктивні докази, які б достеменно та "поза розумним сумнівом" свідчили про вчинене ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» ПДР України, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які безпосередньо надають суду встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, тому суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях об`єктивно підтвердженого складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити начальнику Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для відома та вжиття в межах компетенції відповідних заходів реагування.

Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження постанови слід повідомити Іллінецький районний суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: