ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1142/25 Справа № 175/1068/25 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника, - адвоката Карабези В.І., представника потерпілої ОСОБА_2 , - адвоката Тетері В.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Карабези В.І. на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2025 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 06 грудня 2024 року о 16:00 годині, водій ОСОБА_1 в порушення вимог п.16.12 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР України) за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район смт. Слобожанське по вул.Нижньодніпровська, 17 на парковці ТРЦ «Караван» керуючи автомобілем Нісан державний номер НОМЕР_1 на нерегульованому рівнозначному перехресті не надав дороги автомобілю Лексус державний номер НОМЕР_2 , який рухався праворуч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України.

В апеляційній скарзі представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Карабеза В.І. просить постанову скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та прийнятою без з`ясування усіх обставин справи, оскільки водій Лексус державний номер НОМЕР_2 , у даній дорожній обстановці повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 та 12.9 б ПДР України. Згідно висновку експертного дослідження КЕД-19/104-24/50834 від 18.12.2024 року при заданому механізмі події, саме дії водія Лексус д.н.з. НОМЕР_2 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР, що з технічної точки зору знаходить в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Щодо строків накладання адміністративного стягнення зазначає, що подія мала місце 06.12.2024 року, а тому станом на 06.03.2024 року відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, такий строк закінчився, у зв`язку з чим суддя місцевого суду зобов`язаний був закрити провадження у справі.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілої просить постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що висновки суду щодо доведеності вини саме ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи, оскільки саме порушення водієм ОСОБА_1 п. 16.12 ПДР знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Наданий захистом висновок експерта вважає необґрунтованим, оскільки для дослідження надані суб`єктивні вихідні дані, крім того сторона захисту не була позбавлена під час судового розгляду заявити клопотання про призначення об`єктивної судової експертизи.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника, які кожен окремо підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених в ній підстав, представника потерпілої, - адвоката Тетерю В.І., який не заперечував проти закриття провадження, у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, однак наполягав на встановленні вини ОСОБА_1 у такому разі, та зазначив, що саме порушення п. 16.12 ПДР водієм ОСОБА_1 перебуває у причино-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю їх частково слушними, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та її вини в цьому, часу вчинення, тощо.

Отже, встановлення такої обставини, чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ст. 247 КУпАП. При цьому, у відповідності до положень ст. 283 КУпАП усі обставини, встановлені при розгляді справи, мають бути зазначені в постанові суду.

Проте, суддя місцевого суду при накладанні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не врахував, того факту, що на момент винесення оскаржуваної постанови строки, притягнення до адміністративної відповідальності сплинули.

За таких обставин, оскаржуване рішення не можна вважати обґрунтованим та вмотивованим, а тому таке рішення відповідно до приписів п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Вирішуючи питання чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, вважаю, що місцевим судом вірно встановлено, що 06 грудня 2024 року о 16:00 годині, водій ОСОБА_1 в порушення вимог п.16.12 ПДР України за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район смт. Слобожанське по вул.Нижньодніпровська, 17 на парковці ТРЦ «Караван» керуючи автомобілем Нісан д.н.з. НОМЕР_1 на нерегульованому рівнозначному перехресті не надав дороги автомобілю Лексус д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався праворуч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Наведені вище обставини справи, підтверджуються дослідженими місцевим судом доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №754308 від 06.12.2024 року, складеному у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, фототаблицею до протоколу, а також долученими фото з місця події, на яких чітко відображена дорожня розмітка та розташування автомобілів на момент зіткнення; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , яка зазначила, що їй назустріч зліва, різко виїхав автомобіль Нісан під керуванням ОСОБА_1 , який ненадав їй дорогу, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів.

Пунктом 16. 12 ПДР регламентовано, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

За наведеного, вважаю, що об`єктивними даними, що містяться в матеріалах справи, а саме протоколом та фототаблицею, а також фото з камер відеоспостереження ТРЦ Каран, зафіксовано, місце зіткнення транспортних засобів, яке відбулося на нерегульованому рівнозначному перехресті, на якому були відсутні відповідні знаки у тому числі знаки приоритету, а тому, за такої дорожньої обставновки, водій ОСОБА_1 , повинен був дати дорогу автомобілю, який рухався справа, що декларовано відповідно п. 16.12. ПДР.

Посилання адвоката Карамбези В.І. на експертний висновок, в якому констатовано порушення ПДР іншим водієм ОСОБА_3 , не приймаю до уваги, оскільки вказану експертизу не можна вважати допустим доказом, який має об`єктивні, неупереджені дані, експерту надані вихідні дані надані лише одним із учасників дорожньо-транспортної пригоди, яка є заінтересованою стороною по справі, крім того, експертиза не призначена судом, а за ініціативою однієї сторони.

При цьому, зважаю на те, що розгляд адміністративної справи, здійснюється лише в межах адміністративного протоколу, а тому апеляційних суд не має процесуальних прав вийти за його межі.

Враховується, також що і у представленому висновку експерта на який посилається сторона захисту, також констатовано порушення водієм ОСОБА_1 ПДР, однак іншого пункту, який також зобов`язуває водія дати дорогу водію транспортного засобу, який наближається з правового боку.

Окрім того, зважаю на те, що під час надання пояснень в суді апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не заперечував того факту, що саме на нього покладався обов`язок надати дорогу автомобілю, який рухався справа.

За наведененого вище, вважаю, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП доведена поза розумним сумнівом та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Вирішуючи питання про накладення стягнення, враховую, що вчинення водієм ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення мало місце 06 грудня 2024 року, а тому відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, на момент прийняття даної постанови спливли строки накладення адміністративного стягнення, що згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, є безумовною підставою для закриття провадження у цій справі.

З огляду на вищенаведене, вважаю необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Карабези В.І., - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко