КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 33/824/2511/2025 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 357/1677/25 Суддя у І інстанції: Вознюк О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 4 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - відомості відсутні.

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 29 січня 2025 року о 22 год. 35 хв. у м. Біла Церква, просп. Незалежності, 40, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі водій категорично відмовився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 233740 від 29 січня 2025 року).

Не погоджуючись з постановою суду, 24 березня 2025 року шляхом поштового відправлення ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій, серед іншого, порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та скасування постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 4 березня 2025 року.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку, посилаючись на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду, апелянт зазначає, що фактично не приймав участі у судовому засіданні, як і те, що не був належним чином поінформований про дату та час судового засідання з підстав, які не залежали від його волі, оскільки жодного разу не приходили будь-які повідомлення з Укрпошти про наявність листа на його ім`я. Він є військовослужбовцем, перебуває у тимчасовому розташуванні військової частини, не за місцем проживання. Вказане, на переконання апелянта, підтверджується відсутністю довідок, телефонограм, поштових повідомлень у матеріалах справи про належне повідомлення про розгляд справи. Про наявність оскаржуваної постанови від 4 березня 2025 року йому стало відомо після отримання постанови засобами поштового зв`язку. Окрім того, апелянт зазначає, що з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме з 29 січня 2025 року, минув не тривалий час, він сумлінно очікував виклику, оскільки також бажав скористатись правовою допомогою під час розгляду справи, надати пояснення, відповідні докази, проте, вирішив з розумним інтервалом поцікавитись самостійно про надходження справи до суду і дізнатись про судове засідання. Вказує, що матеріали справи не містять відомостей про отримання ним судових повісток, а повернення судових повісток до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», не є доказом належного інформування учасника провадження про проведення судового засідання за його участю та не свідчить про відмову сторони від одержання.

За таких обставин вважає, що процесуальний строк на звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин, які фактично від нього не залежали.

Перевіривши матеріали справи, а також доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, слід дійти висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, що міститься в апеляційній скарзі, не підлягає до задоволення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що 4 лютого 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 233740 від 29 січня 2025 року про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 12).

Розгляд справи призначений на 18 лютого 2025 року на 10.45 год. За адресою проживання ОСОБА_1 , яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення: вул. Садова, 1, Чепиліївка, Білоцерківський район, Київська область, 09174, направлена судова повістка про виклик до суду, що підтверджується рекомендованим повідомленням та конвертом з вмістом, який 17 лютого 2025 року повернутий на адресу суду. З трекінгу відправлення рекомендованої кореспонденції «Укрпошти» за № 560, що наявний на рекомендованому повідомленні, що міститься у матеріалах справи, вбачається, що дане рекомендоване повідомлення повернуто відправнику у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання (ас. 17).

У зв`язку з неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судове засідання відкладено на 12.30 год. 4 березня 2025 року (ас. 18) і 19 лютого 2025 року за тією ж адресою проживання ОСОБА_1 скерована судова повістка, яка з вмістом конверту та рекомендованим повідомленням повернулась на адресу суду 3 березня 2025 року. З трекінгу відправлення рекомендованої кореспонденції «Укрпошти» за № 094, що наявний на рекомендованому повідомленні, вбачається, що дане рекомендоване повідомлення повернуто відправнику у зв`язку з відсутністю одержувача за вказаною адресою (ас. 20).

4 березня 2025 року за відсутності ОСОБА_1 , який в судові засідання, призначені на 18 лютого 2025 року на 10.45 год., 4 березня 2025 року на 12.30 год. не з`явився, про день та час розгляду справи належно повідомлявся, зокрема, шляхом направлення повісток за адресою проживання, вказаної у протоколі, відбувся судовий розгляд справи, за результатами якого щодо ОСОБА_1 винесена оскаржувана постанова, в якій роз`яснено порядок і строк її оскарження (ас. 21-25).

З урахуванням положень ст. 294 КУпАП, останній день подачі апеляційної скарги на постанову суду від 4 березня 2025 року є 14 березня 2025 року - п`яниця - робочий день.

Однак, апеляційна скарга, всупереч приписам ч. 2 ст. 294 КУпАП, ОСОБА_1 подана шляхом поштового відправлення лише 24 березня 2025 року, тобто, поза межами строку апеляційного оскарження (ас. 30-35).

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були об`єктивно непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 командиром взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківського районі УПП у Київській області ДПП капітаном поліції Кравчуком О.А. повідомлений про те, що справа щодо нього буде розглядатися Білоцерківським міськрайсудом Київської області, що власноручно засвідчено ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього (ас. 1).

Перевіряючи доводи клопотання ОСОБА_1 , апеляційним судом встановлено, що останній своєчасно повідомлявся про судові засідання, призначені на 18 лютого 2025 року 10.45 год. та 4 березня 2025 року 12.30 год. за адресою проживання, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 233740 від 29 січня 2025 року, і саме за цією адресою скеровувалась копія оскаржуваної постанови та отримана ОСОБА_1 .

Саме така адреса зазначена і в апеляційній скарзі.

Положеннями ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує, у тому числі, офіційний веб-портал «Судова влада України», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.

Окрім того, згідно з даними з офіційного сайту ЄДРСР оскаржувана постанова надіслана судом: 05.03.2025, зареєстрована: 05.03.2025, забезпечено надання загального доступу: 06.03.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125595672).

Посилання апелянта на те, що про наявність постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 4 березня 2025 року йому стало відомо лише після її отримання (без зазначення фактичної дати її отримання), а тому він пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, є непереконливими, оскільки виникнення в особи права на апеляційне оскарження постанови місцевого суду у справах про адміністративне правопорушення закон пов`язує саме з днем винесення постанови, а не з днем отримання її копії. Окрім того, апелянтом не наведено обставин, які б унеможливлювали як явку його в судове засідання, так і своєчасного отримання ним копії постанови у встановлений законом строк.

Також будь-яких доказів того, що протягом усього часу, починаючи з 29 січня 2025 року, коли працівником поліції складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 233740, до дня отримання копії оскаржуваної постанови за адресою проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , останній звертався до суду першої інстанції з питань, пов`язаних з реалізацією передбачених законом його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі, права на апеляційне оскарження постанови районного суду, або в силу об`єктивних причин був позбавлений можливості вчинити такі дії, апелянтом не надано, а тому доводи апелянта в частині того, що з 29 січня 2025 року минув не тривалий час, і він сумлінно очікував виклику до суду, є безпідставними та такими, що на увагу не заслуговують.

Окремо слід зауважити, що 10 березня 2025 року представником ОСОБА_1 - адвокатом АБ «Ольги Пєнязькової» Ільницькою І.В. до суду першої інстанції подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 357/1677/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і до цього клопотання долучений, у тому числі, ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , за змістом якого вказаний договор про надання правничої допомоги з ОСОБА_1 укладений 6 березня 2025 року. У цей же день 10 березня 2025 року адвокат Ільницька І.В. ознайомилась з матеріалами справи, отримала фотокопії матеріалів разом з відео (ас. 27), а також постанову суду від 4 березня 2025 року (ас. 26), з огляду на що твердження ОСОБА_1 про те, що про наявність постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 4 березня 2025 року йому стало відомо лише після надіслання та отримання копії оскаржуваного рішення засобами поштового зв`язку (без зазначення дати фактичного отримання), є безпідставними та суперечать фактичним обставинам справи.

Принаймні, з 10 березня 2025 року, ОСОБА_1 міг подати апеляційну скаргу у строк, передбачений частиною другою статті 294 КУпАП, який спливав лише 14 березня 2025 року.

Посилання апелянта на те, що у матеріалах справи відсутні, у тому числі, телефонограми про його повідомлення про призначені судові засідання, що, на його переконання свідчить про неналежне повідомлення про розгляд справи, є неспроможними, оскільки ОСОБА_1 при складанні та оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції номер мобільного телефону чи будь-який інший засіб зв`язку, окрім як місця проживання, не вказав, як і не повідомив місце роботи.

У який спосіб суд першої інстанції міг отримати інформацію щодо номера його телефону, чи фактичного розташування військової частини, де, як зазначає апелянт, він перебуває у тимчасовому розташуванні, ОСОБА_1 не зазначено. Окрім того, ОСОБА_1 , на підтвердження вказаних обставин не долучено жодного документу, у т.ч., що він є особою, яка проходить військову службу, і на час надходження за адресою проживання судових повісток про його виклик до суду був позбавлений можливості їх отримати в силу об`єктивних причин.

При цьому слід зауважити, що на конверті, яким ОСОБА_1 скерована апеляційна скарга до місцевого суду, також власноручно зазначена адреса його проживання: АДРЕСА_2 (ас. 36).

Зважаючи на встановлене, ОСОБА_1 не доведені обставини, які були чи є об`єктивно непереборними дня нього, тобто, не залежали від волевиявлення, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк, а, відтак, і відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які посилається апелянт, з урахуванням наведених вище обставин, не є поважними, а тому у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановленого законом строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 4 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва