ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 699/137/25
провадження № 3-зв/691/2/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., за участю секретаря судових засідань Гергель М.В., розглянувши заяву прокурора Корсунь - Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури Кіор О.П. про відвід судді Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінової Галини Миколаївни від розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП,

встановив:

У провадженні судді Корсунь - Шевченківського райсуду Літвінової Г.М. на розгляді перебувають матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор заявив відвід судді Літвіновій Г.М., посилаючись на те, що представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є адвокат Свитка С.Л., який до 03.10.2023 обіймав адміністративну посаду голови Корсунь - Шевченківського районного суду, у той час, коли ОСОБА_2 працювала суддею у вказаному судді. Вважає, що дана обставина виключає можливість участі судді Літвінової Г.М. у розгляді матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, подавши клопотання про розгляд справи без її участі. Подану заяву про відвід просила задовольнити.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Свитка С.Л. подав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні заявленого відводу, посилаючись на те, що з моменту звільнення його з посади судді Корсунь - Шевченківського райсуду минуло понад один рік, що кореспондується х положеннями ст. 26 ЗУ «Про запобігання корупції», яким встановлено обмеження щодо осіб визначених даним законом, які звільнилися, або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, до яких віднесено і суддів, оскільки строк один рік є достатнім для того, щоб приватний інтерес особи, яка раніше працювала суддею, втратив свою значущість і не впливав на об`єктивність та неупередженість судді. Подавши заяву про відвід, прокурор виходив лише з того, що один із учасників є колишнім колегою судді, а тому під час розгляду можуть виникнути обгрунтовні сумніви в неупередженості судді. Захисник вважає, що прокурор не навів переконливих доказів що унеможливлюють розгляд суддею Літвіновою Г.М. вище указаної справи.

Суддя Літвінова Г.М. на розгляд заяви про відвід не з`явилася, правом надати пояснення не скористалася.

Неявка належно повідомлених учасників процесу не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Врахувавши доводи прокурора та захисника, ознайомившись із матеріалами заяви про відвід, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначаються цим кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено норми, яка передбачала б відвід (самовідвід) судді, проте, діючим законодавством (КПК України, ЦПК України, КАС України) передбачено підстави та порядок відводу (самовідводу) судді, а тому, при розгляді заяви про відвід, потрібно застосувати аналогію закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Конституції України, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Частиною 1 ст. 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст. 75, 76 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

За правилами ч. 1, 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя зобов`язаний звернутися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора.

Статтею 56 вище указаного Закону визначено, що суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді.

Стандарт безсторонності та неупередженості ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість/безсторонність судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997 передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського Суду свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984). Об`єктивний критерій безсторонності полягає у тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність суддів (приміром, легітимність складу суду). Другий критерій - це критерій суб`єктивної безсторонності, тобто відсутність упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом, існує презумпція особистої безсторонності суддів доти, доки не доведено інше. Неупереджений суддя складає свою думку у справі на підставі об`єктивних фактів, а не особистих почуттів та схильностей, тобто неупереджено, об`єктивно, справедливо. Об`єктивність судді має розглядатися у двох аспектах - як внутрішній стан судді, його свобода від будь-яких схильностей, упередженостей, а також як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем. Разом з тим при розгляді заяви про відвід, суд виходить з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій судді.

Судом установлено, що у провадженні судді Корсунь - Шевченківського райсуду Літвінової Г.М. на розгляді перебувають матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Заявляючи відвід судді, прокурор не надала жодного доказу того, що суддя ОСОБА_2 і адвокат Свитка С.Л., який свого часу працював суддею Корсунь - Шевченківського районного суду, підтримують дружні стосунки і останній має можливість незаконно впливати на суддю під час розгляду матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Суддя Літвінова Г.М. викладені прокурором факти не підтвердила, самовідвід не заявляла, що свідчить про те, що суддя вважає за можливе розглянути вище указані матеріали справи об`єктивно та неупереджено.

Суду не надано доказів того, що суддя Літвінова Г.М. зверталася з повідомленням про втручання в її діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про упереджене ставлення судді Літвінової Г.М. до ОСОБА_1 та його захисника адвоката Свитки С.Л., або ж підтверджували наявність будь-якого незаконного впливу, тиску, або втручання в діяльність зазначеної судді.

За таких обставин суд вважає, що заявлений прокурором відвід судді є надуманим і необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ч. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ч. 4 ст. 81 КПК України ст. 246 КУпАП,

постановив:

У задоволені заяви прокурора Корсунь - Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури Кіор О.П. про відвід судді Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінової Галини Миколаївни від розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Подорога