Справа № 444/1134/25
Провадження № 3/444/661/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Головного управління ДПС у Львівській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; паспортні дані судом не встановлено, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , директора ТОВ "АГРОДЕРЕВ", -

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ "АГРОДЕРЕВ" порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку згідно акту перевірки від 17.03.2025 року № 11936/13-01-07-05/22356002, що призвело до заниження податку на прибуток, чим порушив п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 та п. 44.3 ст. 44, п. 134.1 ст. 134, п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою його проживання, яка зазначена у протоколі про адміністративне правпорушення та додатково шляхом оголошення на офіційному вебсайті судова влада України.

Крім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що його повідомлено про те, що розгляд справи відносно нього відбудеться в Жовківському районному суді Львівської області.

Відтак, ОСОБА_1 знаючи, що на розгляді в суді відносно нього перебувають матеріали справи про адміністративне правопорушення, проявив байдужіть до результів розгляду такої.

Суд враховує, що ОСОБА_1 на адресу суду не було подано жодного клопотання.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати ВРП від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги доправ, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, розумні строки розгляду справи, а також строки, передбачені ст. 38 КУпАП, приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 , який не проявив жодної закікавленості та не виявив бажання прибути до суду для розгляду справи відносно нього.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та її вина у цьому підтверджується наступними доказами:

- протоколом № 010983 про адміністративне правопорушення серія ГУ ЛВ №153 від 17.03.2025 року;

-копією акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТзОВ "АГРОДЕРЕВ", код ЄДРПОУ -22356002» від 17.03.2025 року за № 11936/13-01-07-05/22356002;

- його письмовими поясненнями,

а також іншими матеріалами адміністративної справи.

За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП повністю доводиться зібраними та дослідженими доказами.

Його вина полягає в тому, що він, будучи директором ТзОВ "АГРОДЕРЕВ" порушив встановлений законом порядку ведення податкового обліку.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлені.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , зважаючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 з врахуванням вищеперелічених обставин, слід накласти адміністративне стягнення, у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, що набрав чинності з 01.11.2011 року, в останній редакції, ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 50 коп.

Керуючись ст. 7, 9, 27, 163-1, 248, 268, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі дести неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесять) гривень 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; паспортні дані судом не встановлено, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , директора ТОВ "АГРОДЕРЕВ") 605 (шістсот пять) грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначений постановою; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: Зеліско Р. Й.