Роздільнянський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/874/25

Номер провадження: 3/511/463/25

"15" квітня 2025 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С. І.,

за участю:

секретаря судового засідання Полихи Ю.О.

прокурора Богатир В.К. (дистанційно)

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Магери Р.Ю.

розглянувши матеріали, які надійшли з Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Охтирка Сумської області, громадянина України, ДПСУ, інспектора прикордонної служби 1 категорії водій групи моніторингу відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, старшого сержанта, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2

за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зміст адміністративного протоколу.

Протокол від 13.03.2025 року про військове адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-18 КУпАП, складений прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Богатир В.К., про наступне:

Старший сержант ОСОБА_1 , в період приблизно з 16:00 по 18:00 04.03.2025, будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, під час несення служби у складі прикордонного наряду із завданням «Робота з місцевим населенням», діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, допустив порушення правил несення прикордонної служби, а саме: відхилився від встановленого маршруту несення прикордонної служби - був відсутній у встановленому місці виконання обов`язків прикордонного наряду «Робота з місцевим населенням» в с. Труд-Куток, Роздільнянського р-ну, Одеської обл., та перебував за 5 км від встановленого місця несення служби прикордонного наряду - в АДРЕСА_1 , чим самоусунувся від виконання обов`язків прикордонного наряду «Робота з місцевим населенням» відповідно до отриманого наказу, чим вчинив порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Процесуальні дії суду, заяви та клопотання.

17.03.2025 року до Роздільнянського районного суду з Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа 17.03.2025року була розподілена в провадження судді Гринчак С.І.

31.03.2025 року на адресу суду від представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Магери Р.Ю., який діяв на підставі договору про надання правничої допомоги та Ордеру серії ВН №1491949 від 25.03.2025 року надійшло клопотання про закриття адміністративної справи за ч.2 ст.172-18 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

15.04.2025 року на адресу суду надійшов ВИСНОВОК прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Богатир В.К., в якому останній просив залишити клопотання про закриття адміністративної справи, без задоволення.

Позиція учасників судового провадження.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину не визнав та суду пояснив, що 04.03.2025 з 16:00 по 18:00 була запланована робота з місцевим населенням в с.Труд-Куток Роздільнянського району, яку він проводив спільно зі своїм начальником старшим лейтенантом ОСОБА_2 . Приблизно о 16:00 він разом зі старшим лейтенантом ОСОБА_2 направились в тому порядку до с. Труд- ОСОБА_3 . Під час їхнього перебування в с. Труд- ОСОБА_3 на його мобільний телефон подзвонив житель с ОСОБА_4 і повідомив про намір терміново зустрітися в с. Кучурган біля магазину «Дружба» з метою надати інформацію «про можливу підготовку до правопорушення». Він про це повідомив безпосередньо свого начальника, який прийняв рішення, повернутись до с. Кучурган, де вони до цього разом з старшим лейтенантом ОСОБА_2 перебували та проводили роботу з місцевим населенням, для зустрічі з цим жителем с. Кучурган. Таким чином вони, будучи в с.Труд- ОСОБА_3 та вже встигши провести заплановані заходи, а саме (РМН), приблизно о 16:30 повернулись до с. Кучурган, де зустрілись з даною особою. Приблизно о 16:40 до старшого лейтенанта ОСОБА_5 подзвонив капітан ОСОБА_6 і пояснив, що бажає зустрітися переговорити. Через декілька хвилин ОСОБА_7 під`їхав до них та розмовляв із старшим лейтенантом ОСОБА_2 . Після короткої розмови капітан ОСОБА_6 поїхав, а вони продовжили спілкування з жителем с. Кучурган щодо інформації про можливу підготовку до правопорушення. Після цього, вони повернулися до с.Труд-Куток для продовження РМН.

В ході надання таких пояснень, ОСОБА_1 зазначав суду, що завжди добросовісно виконує свої службові обов`язки та виконує безпосередньо вказівки свого начальника. Пояснив, що «Робота з місцевим населенням» (РМН) передбачено відповідним планом заходів щодо охорони державного кордону/здійснення прикордонного контролю, якій затверджується начальником НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, але такий план заходів не відноситься до «прикордонного наряду ДПСУ». Так, рішення щодо відхилення від призначеного плану заходів щодо РМН, було прийнято начальником групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_8 , оскільки той вважав необхідним перевірити отриману інформацію від жителя АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що при виконанні своїх службових обов`язків правила несення військової служби, не порушив, оскільки не перебував в наряді.

Представник ОСОБА_1 адвокат Магера Р.Ю. в судовому засіданні, посилаючись на обставини зазначені в його письмовому клопотанні, наполягав на закритті адміністративного провадження на підставі п.1ст.247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Прокурор ООдеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Богатир В.К. посилаючись на свої заперечення, викладенні у висновку, просив визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-18 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що з 13.04.2022 року ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації в Державній прикордонній службі України..

З 15.01.2024 проходить військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії водій групи моніторингу відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

ОСОБА_1 з 20.00 03.03.2025 року по 20.00 04.03.2025 виконував наказ на охорону державного кордону у складі прикордонного наряду «Робота з місцевим населенням» та 04.03.2025 в період з 16.00 по 18.00 в нього була запланована робота з місцевим населенням в АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації, зазначеної у Витягу з розділу 2в Результати виконання плану охорони державного кордону/здійснення прикордонного контролю «Книги прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б)» за період з 20.00 03.03.2025 року по 20.00 04.03.2025 року старший лейтенант ОСОБА_8 та старший сержант ОСОБА_1 з 16.00 по 18.00 04.03.2025 року несли службу у наряді «РМН» - (робота з місцевим населенням);

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або із окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Водночас, зазначеним Законом передбачено такий захід як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Згідно зі статтею 11 зазначеного Закону, рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України.

На даний час відповідних рішень Президентом України не приймаються.

Крім цього, питання щодо наявності особливого періоду в державі поза часом проведення мобілізації було предметом судового розгляду.

Вищий адміністративний суд України у постанові від 16 лютого 2015 року (справа №800/582/14) виходячи із системного аналізу норм Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

Тобто, з 18.03.2014 і по теперішній час в Україні діє особливий період.

За змістом протоколу, старший сержант ОСОБА_1 в період приблизно з 16.00 по 18.00 04.03.2025 року будучи військовослужбовцем ДПСУ під час несення служби у складі прикордонного наряду із завданням «Робота з місцевим населенням», діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, допустив порушення правил несення прикордонної служби, а саме: відхилився від встановленого маршруту несення прикордонної служби - був відсутній у встановленому місці виконання обов`язків прикордонного наряду «Робота з місцевим населенням» в АДРЕСА_1 та перебував за 5 км від встановленого місця несення служби прикордонного наряду «Робота з місцевим населенням» відповідно до отриманого наказу, чим вчинив порушення правил несення служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, про що зазначив особисто і в протоколі.

Протокол від 13.03.2025 року складений прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Богатир Віктором Костянтиновичем на підставі матеріалів, які надійшли від начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону головного відділу забезпечення внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ДПС України полковника ОСОБА_9 щодо можливих порушень з боку ОСОБА_8 ..

На підтвердження порушень до матеріалів долучено наступні документи:

- Витяг з книги прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 06.03.2025 року

- Витяг з Книги прикордонної служби «Список особового складу» станом на 04.03.2025 року від 06.03.2025 року

- Пояснення ОСОБА_10 , начальника відділення внутрішньої безпеки від 05.03.2025 року, який зазначив, що він, 05.03.2025 року перебуваючи із плановою роботою у відділенні прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в ході перевірки «Книги прикордонної служби» виявив, що 04.03.2025 року з 16.00 по 18.00 начальник групи моніторингу обстановки ОСОБА_8 спільно з інспектором ОСОБА_1 повинні були нести службу шляхом РМН в АДРЕСА_2 , однак у зазначений час фактично перебували у н.п. Кучурган (близько 5 км від запланованого місця несення служби), чим самовільно допустили відхилення від маршруту та залишили місця несення служби.

- Пояснення ОСОБА_8 , який зазначив, що він у встановленому порядку 04.03.2025 року виконував службові обов`язки щодо роботи з місцевим населенням та будь-яких порушень несення служби не допускав.

- Пояснення ОСОБА_1 , який також зазначив, що він разом з ОСОБА_8 04.03.2025 року виконував службові обов`язки щодо роботи з місцевим населенням та будь-яких порушень несення служби не допускав.

- копія витягу з наказу №28-ОС від 02.02.2023 року

- Біографічну довідку на ОСОБА_1 .

Тобто єдиним документом на який посилався прокурор при складанні протоколу за ч.2 ст.172-18 КУпАП є ПОЯСНЕННЯ начальника відділення внутрішньої безпеки ОСОБА_10 .

Так, «Порядок проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України», затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 листопада 2021 року № 815, (далі Порядок) визначає підстави та процедуру проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби), а також військовозобов`язаних під час проходження ними навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження ними підготовки та зборів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (підготовки, зборів), оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішень, а також повноваження посадових осіб під час проведення службового розслідування.

Відповідно до Розділу 4 Порядку - Підставою для призначення службового розслідування є, зокрема:

- наявність інформації про невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків;

Розділом 7 Порядку передбачено, якщо під час проведення службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення, учинене військовослужбовцем, містить ознаки адміністративного правопорушення, начальник (командир) органу Держприкордонслужби вживає заходів щодо притягнення військовослужбовця до адміністративної відповідальності в порядку, визначеному законодавством».

Так, дослідивши наявні матеріали судом встановлено, що в матеріалах справи взагалі відсутній будь-який висновок службового розслідування, складений відповідними посадовими особами ДПСУ за результатами розгляду порушення ОСОБА_1 своїх службових обов`язків.

Дослідивши матеріали долучені до адміністративного протоколу, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 7КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Приписами ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Диспозицією ч.2 ст.172-18 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особи, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчиненні в умовах особливого періоду.

Стаття 172-18 КУпАП є бланкетною нормою, яка лише описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнюють норму ст. 172-18 КУпАП більш конкретним змістом.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення від 13.03.2025 року за ч.2 ст. 172-18 КУпАП не містить конкретних посилань на пункт, статтю, розділ відповідного Наказу або Закону, який порушив ОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які конкретно протиправні дії або бездіяльність вчинив ОСОБА_1 , не зазначено жодних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Зазначені обставини не відображені в протоколі тому, що ОСОБА_1 інкримінують, що він у визначений час перебував у наряді «Робота з місцевим населенням», так як відповідальність за ч.2 ст.172-18 КУпАП передбачена за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду.

Відповідно до п.1 ч.5 Розділу 2 Інструкції «Про службу прикордонних нарядів ДПСУ» Затвердженої Наказом Міністерства МВС України № 1261 від 19.10.2015 року визначені види прикордонних нарядів для охорони державного кордону. В зазначеному переліку відсутній наряд «Робота з місцевим населенням».

Таким чином матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 не перебував у складі наряду з охорони державного кордону України, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Отже, протокол про військове адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не містить даних, які вказують на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, а саме - порушення правил несення прикордонної служби особи, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчиненні в умовах особливого періоду.

Жодних інших доказів, які б беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, матеріали справи не містять.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та аналізуючи докази по справі, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 17 квітня 2025 року.

Суддя: С. І. Гринчак

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.