Справа № 183/2985/25
№ 3/183/1831/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

23 березня 2025 року о 17 годині 20 хвилин на вул. Паланочній, 32 в м. Самар Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «OPEL OMEGA», н.з. НОМЕР_1 , під час рух заднім ходом не переконався в тому, що його маневр буде безпечним та скоїв наїзд на дорожній знак 5.38.1., пошкодивши його. В результаті ДТП дорожній знак отримав пошкодження, травмованих не має. При цьому ОСОБА_1 , будучи причетним до цієї дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишив, чим порушив вимоги п. п. 2.10 а) в) д), 10.9 Правил дорожнього руху.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справ. Крім того, останній достовірно знав, що стосовно нього складено протоколи про адміністративні правопорушення, які направлені до суду. Клопотань про відкладення розгляду справ від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП суддя вирішив розглядати справи без участі ОСОБА_1 .

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтями 122-4, 124 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що дві справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП розглядаються одночасно, суд вважає за необхідне об`єднати вказані справи в одне провадження.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, на підставі таких доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 280181 з матеріалами перевірки та схемою місця ДТП і фототаблицею, долученими до нього, якими зафіксовано факт правопорушення за ст. 124 КУпАП; протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП 1 № 280209, яким зафіксовано факт правопорушення за ст. 122-4 КУпАП; довідки інспектора ВРПП Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції Голуба О.Г. про результати перевірки матеріалів ДТП за участю ОСОБА_1 , відповідно до якої 23.03.2025 о 17:21 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23.03.2025 о 17:20 за адресою: м. Самар, вулиця Паланочна, 17, заявник повідомив, що 5 хв. назад Опель зеленого кольору д.з. НОМЕР_1 , під керуванням невідомого йому чоловіка допустив наїзд на встановлений на узбіччі дорогі дорожній знак «пішохідний перехід». Після чого проїхав ще близько 50 м. та припаркувавши свій автомобіль, зайшов та зараз перебуває в піцерії. Виїздом на місце події наряду ВРПП Самарівського РВП ПЛАЗМА-336 в підставі п. 1, п. 8 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, були оформлені матеріали зазначеної ДТП. Вжитими заходами було встановлено, що автомобілем «OPEL OMEGA», н.з. НОМЕР_1 , під час ДТП керував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З огляду на викладене, дослідивши наявні матеріали та зібрані докази за вказаної ДТП було встановлено, що 23.03.2025 о 17:20 на вул. Паланочній, 32 в м. Самар Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «OPEL OMEGA», н.з. НОМЕР_1 , під час рух заднім ходом не переконався в тому, що його маневр буде безпечним та скоїв наїзд на дорожній знак 5.38.1. та пошкодив його. В результаті ДТП дорожній знак отримав пошкодження, травмованих не має; письмових пояснень ОСОБА_1 про те, що 23.03.2025 о 17.20 він виконуючи рух заднім ходом на автомобілі «OPEL OMEGA», н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на дорожній знак «Пішохідний перехід», пошкодивши його, після чого продовжив рух далі. Вину визнає.

Так, відповідно до п. п. 2.10 а), в), д) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

У відповідності до п. 10.9 Правил дорожнього руху під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Під час розгляду справи судом встановлено, що вказані вимоги п. п. 2.10 а), в), д); 10.9 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 було порушено, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, і при цьому останній залишив місце її скоєння.

З урахуванням наведеного, керуючись діючим законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених: ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна; ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкцій вказаних норм права, що у відповідності до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, на ОСОБА_1 має бути накладено остаточне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, як більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 36, 40-1, 122-4, 124, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення № 183/2985/25 (провадження № 3/183/1831/25) стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП та № 183/2986/25 (провадження № 3/183/1832/25) стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний номер справи 183/2985/25 (провадження № 3/183/1831/25).

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3400 гривень 00 копійок;

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень 00 копійок.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3400 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий