Справа № 212/1362/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ваврушак Н.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протококу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 230209 від 25.01.2025, 25.01.2025 року о 20:09 годині по вул. Миколи Зінчевського поруч з буд. 10 Покровського району у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Daster» з тимчасовим державним номерним знаком НОМЕР_1 при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом та будучи притягнутим до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП відповідно до постанови серії ЕНА № 1439600 від 14.02.2024 року. Зафіксовано на нагрудні відеореєстратори Motorola VB400, 474746, 474738, xiaomi. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином.

Захисник надав суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення з підстав того, що відсутні причини зупинки транспортного засобу, вина недоведена, а надані докази не підтверджують винуватість та є неналежними.

З огляду на викладене вмотивування, суд вважає можливим за ст. 268 КУпАП розглянути справу за наявними у справі доказами.

Вивчивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п.2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Судом досліджені письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №230209 від 25.01.2025; рапорт інспектора ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП від 25.01.2025; довідку інспектора ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, згідно з якою ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 категорії «В». Наявна повторність вчинення адміністративного правопорушення. Транспортний засіб належить: ОСОБА_1 ; наявність повторного вчинення адміністративного правопорушення підтверджується довідкою з адмінпрактики, з якої видно, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП 14.02.2024 року та на якого накладено стягнення.

Суд, переглянувши відеозаписи, встановив, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Рено Дастер» з тимчасовим державним номерним знаком НОМЕР_1 , після зупинки він пояснив, що є власником автомобіля та йому відомо про те, що він позбавлений права керування транспортними засобами, але водійське посвідчення у нього не вилучалося та воно є активним у застосунку ДІЯ. Окрім того, пояснював, що йому не роз`яснювали про необхідність проходження нового навчання та складання іспиту для отримання водійського посвідчення. Вважає, що він має право на керування транспортними засобами, так як його водійське посвідчення не вилучалося хоча і є постанова за якою його позбавили права на керування транспортними засобами на певний строк.

Згідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Наведені вище докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

При дослідженні доказів суд не встановив порушення вимог ст.266 КУпАП та судом не встановлена будь-яка зацікавленість поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Твердження захисника про неналежність та допустимість усіх доказів, які маються у справі, є безпідставним, а наведені доводи зводяться до незгоди водія ОСОБА_1 із правопорушенням.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі докази у справі дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, є доведеною та підтверджується доказами, про які вказано вище.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статями 34-35 КУпАП, судом не встановлено.

Санкція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає накладення стягнень у виді позбавлення права керування транспортними засобами та оплатне вилучення транспортного засобу чи без такого.

В матеріалах справи наявні докази належності транспортного ОСОБА_1 . Враховуючи характер вчиненого правопорушення, його суспільну небезпечність, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 5 статті 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами та з оплатним вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283- 285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та з оплатним вилученням транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок) на користь держави (стягувач: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що згідно з ст. 307 КУпАП, штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: Н. М. Ваврушак