17 квітня 2025 року Єдиний унікальний № 501/1029/25 Провадження № 3/501/399/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2025 року м. Чорноморськ

Суддя Іллічівського міського суду Одеської області Тордія Е.Н.,

розглянувши об`єднаний адміністративний матеріал № 501/1029/25 (3/501/399/25), який надійшов з ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП не відомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

участь у справі приймав: представник правопорушника - адвокат Слаблюк В.М.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад правопорушення.

01 березня 2025 року о 17 год. 17 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz Vaneo, державний номер НОМЕР_1 , по вул. Паркова 12 в м. Чорноморську Одеської області, будучи позбавленим права керування транспортними засобами Малиновським районним судом м. Одеса від 16 жовтня 2024 року, чим порушив п. 2.1а ПДР України.

Окрім того, 01 березня 2025 року о 17 год. 17 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz Vaneo, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Паркова 12 в м. Чорноморськ Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння пальців рук) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позиція учасника судового процесу.

В попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину за протоколами не визнав, зазначив, що не керував автомобілем, а за кермом був його друг якого він запросив , і взагалі вони просто сиділи в автомобілі. В подальшому в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений через свого представника захисника Слаблюка В.М..

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що він сидів за кермом, не встиг завести автомобіль, як їм перекрила дорогу поліція.

Захисник Слаблюк В.М. в судовому засіданні вказав, по справі відсутності доказів винуватості ОСОБА_1 у пред`явлених правопорушеннях,не вбачається порушення ПДР, надане відео є не безперервним, а тому є сумніви, які тлумачаться на користь ОСОБА_1 . Прохав провадження у справі закрити складу правопорушень.

Суддя вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи положення ст. 36 Кодексу України про адміністративне правопорушення суддя вважає доцільним об`єднати в одне провадження справи № 501/1029/25 (номер провадження 3/501/399/25) та № 501/1035/25 (номер провадження 3/501/400/25) про притягнення ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єднаній справі присвоїти обліково - статистичний номер 501/1029/25 (номер провадження 3/501/399/25).

Провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з диспозиції ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність по ній настає 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України), 2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України), 3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Відповідно до роз`яснень, що міститься в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 рудня 2005 року № 14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом, а також відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись, також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування автомобілем може бути доведений: показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тобто і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження та відео реєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами.

Розділом 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року за № 1306 передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.

За приписами п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Матеріали справи містять відеозапис відповідно до якого транспортний засіб Mercedes-Benz Vaneo, державний номер НОМЕР_1 , був зупинений по вул. Паркова 12 в м. Чорноморську Одеської області,через не виконання водієм п.9 ПДР 9.1. а щодо увімкнення показника повороту , після зупинки за кермом знаходився ОСОБА_1 , при цьому свідок ОСОБА_2 вийшов до працівників поліції з іншого боку від водійського місця .

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на такий стан в інших закладах забороняється.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. (п.8 Порядку).

Як вбачається із матеріалів справи, а саме, з протоколу про адміністративне правопорушення, який є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст. 254, 255 Кодексу України про адміністративне правопорушення), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) та в силу положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення , є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова) відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Саме невиконання ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України, є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Серед превентивних заходів ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» визначено, зокрема такий захід як зупинення транспортного засобу. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Так, зокрема, ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» наведений вичерпний перелік випадків, коли поліцейський має право зупинити транспортний засіб, а ч. 3 ст. 35 цього ж Закону закріплює обов`язок поліцейського поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначених цією статтею.

Право водія дізнатись про причини зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом та прізвище і посаду цієї особи, також гарантоване ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Матеріали справи містять рапорт поліцейського СРПП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Федоренко С.П. про те ,що транспортний засіб Mercedes-Benz Vaneo, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Паркова 12 в м. Чорноморську Одеської області при повороті праворуч не виконав вимоги п.9.1 ПДР. був зупинений, тобто зупинка транспортного засобу була не без підставна, а у зв`язку з порушення водієм ПДР. Цей факт підтверджений наданим суду відеозаписом.

Отже, враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст. 254, 255, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідних Порядку та Інструкції які регламентують процедуру проведення огляду, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, повторно протягом року.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху регулюються положеннями та Правилами дорожнього руху.

За вимогами ст.15 Закону України Про дорожній рух вказаного кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.1а Правилами дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Зазначені положення нормативно-правових актів вказують на те, що керування транспортним засобом допускається лише особою, яка отримала відповідне право щодо такого керування.

Диспозицією частини 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Матеріали справи містять копію постанови Малиновського районного суду м. Одеса від 16 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою останнього позбавлення водійських прав строком на 1 рік , та піддано штрафу в сумі 17 000.00 грн. Постанова набула законної сили.

Протилежного адвокатом Слаблюк В.М. суду не надано ,в судовому засіданні не встановлено.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 931511 від 01 березня 2025 року, серії ЕПР1 № 259698 від 01 березня 2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом, відеозаписом, особистими поясненнями ОСОБА_1 .

Висновки суду.

На підставі аналізу доказів, суддя визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом вчинене повторно протягом року ; ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вчинене повторно протягом року

Призначаючи адміністративне стягнення, суд враховує суспільну небезпечність даного адміністративного проступку, вчиненого із використанням джерела підвищеної небезпеки, після попереднього притягнення до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, та, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, визначене санкцією ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення з порушника також підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800.00 гривень в прибуток держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 гривень (Отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Чорноморськ/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0015750, Код класифікації доходів бюджету 22030101).

На підставі ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу у розмірі 81600,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Іллічівський міський суд Одеської області.

Суддя