ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/1222/25 Головуючий суддя І інстанції Кононенко Т. О.
Провадження № 33/818/664/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сагайдак Е.С., а також потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сагайдак Е.С. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2025 року, стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення, у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 27.01.2025 року о 09:15 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Харкові на перехресті нерівнозначних доріг вул. Петропавлівська та вул. Матюшенко, рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу у русі автомобілю ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та здійснив з ним зіткнення. Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 16.11 ПДР.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Сагайдак Е.С. просив судову постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на те, що справа була розглянута судом першої інстанції без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також без участі його захисник, не врахувавши заяву захисника про відкладення розгляду справи. Вважав, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було встановлено всі обставини у справі, а тому, на його думку, рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник Сагайдак Е.. повідомив, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги однак у зв`язку з його зайнятістю, просив апеляційний розгляд проводити без участі ОСОБА_3 .

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 не заперечував щодо проведення апеляційного розгляду без участі ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, а також вимоги ст.ст.268, 271 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість проведення судового розгляду без участі ОСОБА_1 однак за обов`язковою участю його захисника адвоката Сагайдак Е.С.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи захисника Сагайдак Е.С., який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а також пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п.п. 16.11.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на докази, а саме відомості, які містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення; схемі місця ДТП; письмових поясненнях учасників ДТП, а також відомості відеозапису з зовнішніх камер спостереження.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк.1), 27.01.2025 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем на перехресті нерівнозначних вулиць рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу у русі іншому автомобілю, який рухався по головній дорозі.

З відомостей цього протоколу також вбачається, що ОСОБА_1 був особисто ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчить його особистий підпис у відповідних графах протоколу.

Разом з цим в матеріалах цієї справи міститься схема місця ДТП (арк. 2).

З відомостей цієї схеми об`єктивно вбачається, що ОСОБА_1 , був ознайомлений з цією схемою, про що свідчить його підпис.

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для ініціювання проведення службової перевірки, не зверталися з позовом до суду в порядку КАС України на дії працівників поліції, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 та його захисника, а також відсутність відповідних висновків інших компетентних органів щодо незаконності дій працівників поліції під час складення ними протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та схеми місця ДТП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі та схемі відповідають дійсності, тому можуть слугувати доказами у справі.

Відповідно до відомостей, які зафіксовані схемі місця ДТП вбачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулась на перехресті вулиць Матюшенко та Петропавлівської у м. Харкові. З відомостями, які зафіксовані в схемі міста ДТП ОСОБА_1 був згоден, про що свідчить його власноручний підпис у цій схемі, а будь-яких скарг або зауважень щодо цієї схеми ОСОБА_1 не заявляв.

Належить врахувати, що рух на цьому перехресті регулюється світлофорами та дорожніми знаками одночасно.

Зокрема, рух по головній дорозі вул. Матюшенко регулюється світлофором, а рух по вул. Петропавлівській регулюється лише дорожніми знаками.

З відеозапису, який міститься в матерілаах справи ( арк. 5) об`єктивно вбачається, що ОСОБА_1 рухався по другорядній вулиці Петропавлівській та намагався виїхати на головну дорогу вул. Матюшенко.

Поряд з цим, відповідно до відомостей схеми дислокації дорожніх знаків розташованих на перехресті узвозу Журавлівського, вул. Петропавлівської та вул. Матюшенко в м. Харкові вбачається, що виїжджаючи з вул. Петропавлівської на вул. Матюшенко, водій повинен виконати вимоги дорожнього знаку «Надати дорогу».

Отже, ОСОБА_1 , виїжджаючи з другорядно дороги на головну дорогу, останній повинен був виконати вимогу дорожнього знаку «Надати дорогу», тобто усім транспортним засобам, які рухались по вул. Матюшенко, чого він не зробив.

Крім того, з відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , рухаючись по головній дорозі (вул. Матюшенко), виїхав на перехрестя з вул. Петропавлівською під час коли на пішохідному переході було увімкнено червоне світло.

Поряд з цим, з відеозапису вбачається, що під час зіткнення автомобілів під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , інші автомобілі продовжували рух саме по вул. Матюшенко.

Відповідно до відомостей організації дорожнього руху на перехресті вул. Матюшенка вул. Петропавлівської в м. Харкові вбачається, що під час коли на пішохідному переході увімкнено червоне світло, це свідчить про те, що для автомобілів, які рухаються по вул. Матюшенко увімкнено зелене світло, тобто сигнал світлофора, який дозволяє рух.

Також відповідно до відомостей повідомлення начальника КП «ХАРКІВ-СИГНАЛ» вбачається, що тривалість горіння зелених сигналів, які дозволяють рух транспорту прямо з вул. Матюшенко в напрямку Журавлівського узвозу та у зворотньому напрямку, а також правий та лівий поворот на вул. Петропавлівська та до АЗС.

Враховуючи такі відомості відеозапису та відомості схеми організації дорожнього руху на цьому перехресті, поза розумним сумнівом, вбачається, що автомобіль під керування ОСОБА_2 виїхав на перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора, а ОСОБА_1 , виїжджаючи на головну дорогу з другорядної дороги не надав переваги у русі автомобілю ОСОБА_2 та допустив з ним зіткнення, що вочевидь спростовує такі твердження апелянта.

Крім того, суд апеляційної інстанції ставить під сумнів об`єктивність письмових пояснень ОСОБА_1 (арк. 4), в тому числі, про те, що він виїжджав на вул. Матюшенко на зелене світло світлофора, оскілки рух транспортних засобів для виїзду з вул. Петропавлівської на вул. Матюшенко керується лише дорожніми знаками, а тому останній не міг виїжджати на цю вулицю на зелене світло світлофора.

З огляду на такі відомості, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для призначення експертного дослідження, про яке клопотав захисник, оскільки у справі достатньо відомостей для перевірки об`єктивності рішення суду першої інстанції, а також перевірки апеляційних доводів. З огляду на викладене встановлення обставин події дорожньо-транспортної пригоди не пов`язано з необхідністю залучення спеціалістів автотехніків і застосування спеціальних технічних знань, що обумовлює відмову в задоволенні клопотання про призначення автотехнічної експертизи з приводу встановлення події ДТП.

Зокрема, вирішення питання захисника про те, чи є в діях обох водіїв порушення ПДР та чи знаходяться вони в причинному зв`язку з даною пригодою є саме компетенцією суду, що вочевидь обумовлює відмову в призначенні такої експертизи.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно ж вимог п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до вимог п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Крім того, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення Малаєвим п.п. 8.7.3(е), 3.1 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ст. 124 КУпАП до адміністративної відповідальності, а тому посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника Сагайдак Е.С. про призначення у справі комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео- звукозапису залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника Сагайдак Е.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков