МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2025 р. Справа № 370/3677/24

Провадження № 3/370/1931/24

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працює ТОВ «Слобода КО» робітник, за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

у с т а н о в и л а:

У протоколі про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2024 року серія ААД № 834014, що 14 грудня 2024 року о 09 год 50 хв у с. Ситняки по вул. Миру, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest DRAGER 6810. Результат тесту 0,66%, тест 483, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що незважаючи на результат тесту, який не оспорює, однак транспортним засобом не керував, за кермом була його дружина.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (стаття 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно із частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозицією частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд встановив, що Макарівський районний суд Київської області постановою від 18 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнав винним у вчинення адміністративного правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з цим, суд враховує, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Суд зважає при цьому, що протокол про адміністративного правопорушення, хоча і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

Однак, з відеозапису, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що він не містить моменту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та зупинки транспортного засобу під його керуванням. Відеозапис починається з моменту, як працівник поліції підійшов до транспортного засобу, за кермом якого перебувала інша особа.

Без підтвердження тієї обставини, що водій керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, не тягне за собою адміністративну відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу, а при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Цей принцип закріплений у статті 62 Основного Закону України.

Отже, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення закривається, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

у х в а л и л а:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо вона не була оскаржена. В інакшому разі після її перегляду апеляційним судом.

Суддя О.С. Сініцина