Справа № 127/9247/25
Провадження № 3/127/1973/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , керівник ТОВ «Грін Кул» за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 163-1 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

В березні 2025 до суду надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 163-1 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, вчинив правопорушення п. 199.1 п. 199.2 п. 199.3. п. 199.4 ст. 199, п. 200.1 п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, пп. 5ч. 3 розділу V Порядку заповнення та подання податкової звітності з ПДВ затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, яке призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 19936 грн.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, суду надав заяву в якій просив розгляд справи здійснити у його відсутність. Також просив закрити провадження у справі за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки правопорушення вчинено у грудні 2024 році. Надав пояснення у яких зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не містить чіткої норми, яку він порушив окрім вказівки на Податковий кодекс України. В протоколі не відображено об`єктивної сторони правопорушення.

Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 КУпАП настає у випадку відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 та від 11.12.2018 у справі № 242/924/17.

Триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок (наприклад, виявлення таких порушень: відсутність обліку доходів і витрат, для яких встановлено обов`язкову форму обліку (обліку результатів підприємницької діяльності відповідно до вимог чинного законодавства), бухгалтерського обліку об`єктів оподаткування, ведення його з порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, інших правопорушень, пов`язаних з нарахуванням податків, які можливо встановити тільки в ході документальної перевірки на підставі первинних документів).

Факт здійснення адміністративного правопорушення, виходячи з приписів ст.276 КУпАП, зокрема, правопорушень у сфері оподаткування може бути встановлено в процесі (під час проведення перевірки) або за наслідками перевірки підприємства, установи, організації чи громадянина (після складання акта перевірки).

З огляду на те, що перевірка податковим органом відбулася у період з 07.02.2025 по 27.02.2025 у ході якої було встановлено правопорушення суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення, актом документальної позапланової виїзної перевірки, переліком операцій з придбання товарів/послуг подвійного призначення, довідкою з електронної бази про доходи .

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 163-1 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання та виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття в суспільстві, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами у майбутньому, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім адміністративним стягненням є штраф.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, з особи, що притягується до адміністративної відповідальності на користь держави також належить стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючи статтями 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 163-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Скаргу на постанову може бути подано до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання складає три місяці.

Суддя: