Справа № 297/4715/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю захисника - адвоката - Діовші А.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 04 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 04 грудня 2024 року, визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 гривні 60 копійок.

Відповідно до постанови суду - 13.11.2024 року близько 17:20 годин ОСОБА_1 було виявлено та встановлено спробу незаконного перетину державного кодону України в напрямку Угорщини поза пунктом пропуску.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що 13.11.2024 близько 17.20 год. він повертався з лісу у с.Рафайлово, де був зупинений прикордонним нарядом, якому він пояснив, що проживає в сусідньому селі Серне і збирав сухостій. Стверджує, що він доволі погано розуміє українську мову, однак йому дали підписати якісь папери, що в них було написано ОСОБА_1 не повідомили. Зазначає, що вказаний пост знаходиться доволі далеко від кордону і жодної спроби його незаконного перетину він не вчиняв, факти, викладені в постанові базуються виключно на припущеннях. Звертає увагу, що в оскаржуваній постанові є ряд порушень, зокрема зазначено, що особа яка притягається до відповідальності гр. ОСОБА_2 до суду не доставлений.

Щодо пропущеного строку зазначає, що до суду для надання пояснень не викликався, а копію постанови отримав лише 24 грудня 2024. Просить суд поновити строк на оскарження постанови від 04.12.2024.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З постанови суду від 04 грудня 2024 року вбачається, що суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а саме здійснив незаконний перетин державного кордону із України поза пунктами пропуску через державний кордон України.

В обґрунтування свого висновку суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №023510 від 13.11.2024 року, протокол про адміністративне затримання від 13.11.2024 року, копію паспорту, пояснення ОСОБА_1 , схемою виявлення та затримання громадянина ОСОБА_1 , та іншими матеріалами справи.

Суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, дав належну оцінку дослідженим доказам у справі та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1КУпАП.

Отже, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

При розгляді справи наявним доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, і вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати в даному випадку ст. 22 КУпАП.

Згідно ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його вік, рід занять та майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, відсутність заподіяння шкоди, відсутність тяжких наслідків, апеляційний суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності - виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

ПостановуБерегівського районного суду Закарпатської області від 04 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага