ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Колєсніка С.В., прокурора Мануйленка І.М., переглянувши апеляційну скаргу захисника, на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2025 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 16 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладено штраф в сумі 850 грн. і стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_1 , припинивши повноваження головного державного інспектора сектору адміністрування податків з громадян та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в порушення вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а саме 03.04.2024 о 20:37 год, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову та закрити провадження за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, так як термін слід рахувати з дати виявлення правопорушення, а не складання протоколу про адміністративне правопорушення, який сплинув 11 грудня 2024 року.

Під час перегляду захисник та ОСОБА_1 підтримали вимоги апеляційної скарги, а прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Апеляційний суд, заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП підтверджуються дослідженими судом доказами і в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Разом з цим, під час апеляційного перегляду перевірявся факт несвоєчасної можливі подачі декларації за 2023 рік з поважних причин, тобто перевірялася наявність складу правопорушення, і таких не встановлено. При цьому, апеляційний суд не може взяти до уваги надані під час перегляду письмові пояснення ОСОБА_2 , яка вказує, що ОСОБА_1 здійснювала нагляд за нею, після лікарні, оскільки як пояснила в судовому засіданні ОСОБА_1 , що вона на момент здійснення догляду за матір`ю працювала, тому у останньої були об`єктивні можливості вчасно подати декларацію за 2023 рік, до 01 квітня 2024 року, яку подано 03 квітня того ж року.

Стосовно доводів про закінчення строків накладення стягнення на час розгляду справи, то апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається зі змісту ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день виявлення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що моментом (днем) виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення, тобто дані, які свідчать про наявність складу правопорушення в діях особи.

З матеріалів справи видно, що датою вчинення правопорушення слід вважати дату 03 квітня 2024 року, оскільки ОСОБА_1 було подано декларацію за 2023 рік. В даному випадку моментом виявлення правопорушення є 23 серпня 2024 року, так як відповідно до Листа « про надання інформацію » від 22 серпня 2024 року вбачається, що шляхом пошуку та перегляду інформації було виявлено, що несвоєчасно подала щорічну декларацію за 2023 рік, яку зобов`язана була подати до 31.01.2024 року, натомість у Реєстрі відображається подана нею щорічна декларація за 2023 рік 03 квітня 2024 рік. (а.с.77), що в свою чергу стали підставою для складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує, що з моменту виявлення правопорушення, а саме з 23 серпня 2024 року до моменту допиту ОСОБА_1 - 12 листопада 2024 року пройшов значний час зволікання на складання протоколу, але стягнення районним судом накладено в межах шестимісячного терміну з моменту виявлення правопорушення, а саме 16 січня 2025 року.

Таким чином, вимоги про закінчення строків накладення стягнення на час винесення постанови не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Колєсніка С.В. - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладено штраф в сумі 850 грн. і стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький