Справа № 932/2810/25
Провадження № 3/932/1064/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юдіна Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 227299 від 22.01.2025, близько 10 год 10 хв., 22.01.2025 за адресою м. Костянтинівка на автошляху Н-20 Слов`янськ-Донецьк-Маріуполь 32 км 200 м, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz Sprinter н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на місці зупинки проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 Drager, результат 0,38 ‰. Так, ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від ОСОБА_1 на адресу суду надійшло клопотання у якому він просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього, у зв`язку із відсутністю в його діях складу інкримінованого йому правопорушення, з огляду на таке.

У порушення п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 № 1452/735, на момент зупинки жодних із ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було, що вказує на безпідставність проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом із цим, у порушення п. 6 вищевказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки проводився без залучення двох свідків.

Також, у порушення вимог п. 10 Інструкції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським на місці зупинки транспортного засобу не складався, один примірник акта ОСОБА_1 вручено не було.

Під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, газоаналізатор показав результат 0,00 ‰. Побачивши такий результат поліцейський сказав, що такого не може бути, і попросив продути в пристрій ще раз. Після того, як ОСОБА_1 подув у газоаналізатор вдруге, пристрій показав результат 0,38 ‰.

Враховуючи, що газоаналізатор Alcotest 6810 Drager при двох спробах показав різний результат, є обґрунтовані підстави вважати його покази необ`єктивними, що також може свідчити про його несправність або ж недотримання поліцейським інструкції з експлуатації такого спеціального технічного засобу, як того вимагає п. 4 Інструкції.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього, оскільки співробітниками поліції не були зібрані належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При прийнятті остаточного рішення у справі суд досліджує докази, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №227299 від 22.01.2025, а саме: довідку відповідно до якої за обліками НАІС МВС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП протягом року не вчиняв; роздруківку Alcotest 6810 Drager, результат 0,38 ‰; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_1 від 22.01.2025; рапорт співробітника поліції; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 відповідно до якого, останній погодився із результатами проведеного щодо нього тесту; документи на підтвердження територіальної підвідомчості ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області; відеозапис з бодікамер патрульної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.9.а. Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі.

З приводу відсутності на момент зупинки ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, суд зазначає, що однією з ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені співробітниками поліції, є запах алкоголю з порожнини рота, що об`єктивно неможливо встановити, переглядаючи відеозапис з бодікамери патрульного поліцейського.

Щодо виявленої співробітником поліції ознаки алкогольного сп`яніння у виді почервоніння очей, суд зазначає, що відповідно п. 2 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, виявлення та встановлення таких ознак відноситься до повноважень співробітників поліції, які в свою чергу, є лише підставою для проведення огляду на встановлення алкогольного сп`яніння, що не гарантує обов`язково позитивного результату проведеного тесту.

Щодо незалучення двох свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відтак, оскільки співробітниками поліції було застосовано засоби відеофіксації у виді бодікамери, залучення свідків під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не є обов`язковим.

Твердження ОСОБА_1 з приводу того, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським на місці зупинки транспортного засобу не складався та один примірник йому не видавався, суд не може розцінити як правдиве, оскільки до матеріалів справи долучений відповідний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_2 погодився із результатом огляду 0,38 ‰.

Щодо різних результатів проходження тестування за допомогою приладу Alcotest 6810 Drager за двома спробами.

З відеозапису вбачається, що після першої спроби пройти ОСОБА_1 вищевказаний тест, прилад Alcotest 6810 Drager не дав результату взагалі, після чого була зроблена друга позитивна спроба.

Переглянувши відеозапис, судом не було встановлено, що при першому застосуванні прилад показав результат 0,00 ‰, як про це зазначає ОСОБА_1 . Також, суд звертає увагу, що співробітники поліції проводили огляд на стан алкогольного сп`яніння повторно, оскільки вимірювальний прилад не видав результат взагалі, проти чого ОСОБА_1 не заперечував та не стверджував, що спочатку прилад показав результат 0,00 ‰.

Відтак, встановлені судом обставини виявленого правопорушення свідчать про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, а її дії слід кваліфікувати як порушення учасником дорожнього руху, передбачених п. 2.9.а. Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) відповідно до статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 також зазначив, що виконання ним військового обов`язку здебільшого пов`язане з керуванням транспортними засобами, у зв`язку із чим, позбавлення його права керування транспортними засобами знизить боєздатність його підрозділу та вплине на оперативність і якість виконання бойових завдань.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням цієї статті, оскільки, діючим законодавством не встановлена можливість звільнення правопорушника від одного чи декількох видів адміністративних стягнень, у зв`язку із тим, що суд не має можливості відійти від санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, такий вид покарання як позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік має бути призначений.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також особу яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності, і застосовується задля запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень, необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

У відповідності до статті 40-1 КУпАП, частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому винесено постанову.

Оскільки ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, а також має посвідчення учасника бойових дій, які долучені ним до клопотання, на підставі п. 12, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір він підлягає звільненню від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 24, 27, 33, 38, 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі п. 12, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір звільнити від сплати судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Н.М. Юдіна