Справа №403/109/25 провадження № 3/403/79/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю.,

при секретарі судового засідання Карпяк Л.І.,

з участю:

потерпілого ОСОБА_1 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_2 ,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3 , згідно

відомостей, зазначених в протоколах,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце

проживання:

АДРЕСА_1 , громадянство

України (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий

Врадіївським РС УДВС України в

Миколаївській області 23 січня 2013 року),

місце роботи: інше

за ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2025 року о 19 год. 00 хв. в с-щі Устинівка по вул.Медова №24 водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не зменшив швидкості, щоб в разі потреби зупинитись, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода гр-на ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобіль та пішохід отримали пошкодження, чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Крім того, 25 лютого 2025 року о 19 год. 00 хв. в с-щі Устинівка по вул.Медова №24 водій автомобіля ВАЗ №2108, державний номерний знак НОМЕР_2 , гр-н ОСОБА_3 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснивши наїзд на пішохода, що рухався по узбіччі, залишив місце події, чим порушив п.2.10.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Постановою судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 03 березня 2025 року зазначені вище провадження у справах стосовно гр-на ОСОБА_3 були об`єднані в одне провадження №403/109/25.

В судовому засіданні по розгляду справи гр-н ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП, визнав повністю. Суду пояснив, що 25 лютого 2025 року, з метою розминутись з іншим автомобілем, який рухався навпроти, він відчув удар та проїхавши після цього приблизно 1 км., зупинився і виявив вм`ятину на лобовому склі автомобіля зі сторони пасажирського сидіння, після чого зрозумів, що щось збив. Не помітив пішохода, оскільки був зосереджений на автомобілі, що їхав напроти і не бачив узбіччя. Підтвердив, що не залишився на місці дорожньо-транспортної пригоди і поїхав додому. Зазначив, що не може пояснити чому не повернувся на місце удару. Додатково також пояснив, що через одну годину до нього за місцем проживання приїхали поліцейські, яким він підтвердив, що щось збив та пройшов алкотестер «Драгер». Якби усвідомлював, що збив дитину, то залишився б на місці ДТП або повернувся на місце удару.

При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При зясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху, Правила) водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до абз.12 п.1.10 Правил дорожнього руху безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 Правил дорожнього руху).

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, відповідно до п.п.«а» п.2.10.а Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Ст.122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Оцінюючи відповідно до вимог ст.252 КУпАП зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що наявність в діях гр-на ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, крім визнання ним вини, повністю підтверджується: 1) протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №256480та №256490 від 25 лютого 2025 року; 2) схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25 лютого 2025 року, та в якій зазначено координати місця наїзду на пішохода відносно сталих орієнтирів; 3) поясненнями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1 , про те, що взимку він разом зі своїм другом ОСОБА_4 йшли в темну пору доби по узбіччі дороги по вул.Медовій. Наїзд на нього був вчинений ззаді, тому він не бачив ні марки автомобіля, ні його водія. Після дорожньо-транспортної пригоди його в швидкій відвезли до обласної дитячої лікарні, де він перебував на лікуванні приблизно тиждень; 4) поясненнями неповнолітнього свідка ОСОБА_5 , про те, що вони разом із ОСОБА_6 йшли по узбіччю дороги по вулиці, де останній проживає.Він йшов до узбіччя ближче, а ОСОБА_7 - ближче до дороги, було темно. Автомобіль, що збив ОСОБА_8 , був синього кольору та його стопи світились як у машини вісімки або дев`яносто дев`ятої. Наїзд був вчинений на Романа ззаду. Після наїзду ОСОБА_8 був без свідомості, у нього були збиті пальці та зчесана голова, тому він почав кликати на допомогу. Після чого прийшов сусід ОСОБА_9 та на руках відніс його додому; автомобіль не намагався зупинитися, а після удару поїхав далі; 5) поясненнями поліцейського ОСОБА_10 , яким були складені протоколи ЕПР1 №256480та №256490 від 25 лютого 2025 року, про те, що 25 лютого 2025 року близько 20 год. 00 хв. прийшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, після чого, опитавши свідка та потерпілого, було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди та встановлено, що автомобіль здійснив наїзд на пішохода на узбіччі, оскільки було видно слід заїзду на узбіччя та наявність на ньому розбитого скла. В подальшому було виявлено автомобіль синього кольору ВАЗ, належний гр-ну ОСОБА_3 з розбитими фарою та переднім склом з боку пасажира, який був оглянутий з дозволу останнього. Під час спілкування з гр-ном ОСОБА_3 останній пояснив, що дійсно керував зазначеним автомобілем 25 лютого 2025 року у вечірній час доби; іншими матеріалами справи.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, а також такими, що в повній мірі розкривають обєктивну сторону адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, і будь-яких обставин, які б ставили під сумнів зазначені в них фактичні дані, судом встановлено не було.

Відповідних клопотань та доказів на спростування даного висновку суду гр-ном ОСОБА_3 під час розгляду справи надано не було.

Судом також враховується практика Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 Рішення «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 грудня 2012 року, заява №387/03). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 Рішення «Вєренцов проти України» від 11 липня 2013 року, заява №20372/11).

З урахуванням викладеного, суд на підставі обєктивно зясованих обставин справи, підтверджених доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст.252 КУпАП, які перебувають в узгодженому звязку між собою, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», приходить до висновку, що вина гр-на ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, є доведеною.

Відповідно до положеньст.23 КУпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст.33 КУпАП).

Підстави для закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ст.122-4 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_3 , відсутні.

Підстав для застосування до гр-на ОСОБА_3 положень ст.22 КУпАП судом не встановлено.

Пом`якшуючою відповідальність гр-на ОСОБА_3 обставиною суд визнає визнання ним своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП.

Обтяжуючих відповідальність гр-на ОСОБА_3 обставин, передбачених ст.35 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, суддею не встановлено.

Обставин непереборної сили або крайньої необхідності в діях гр-на ОСОБА_3 суд не вбачає.

На підставі викладеного, з урахуванням положень ст.33 КУпАП, та за відсутності в матеріалах справи відомостей про вчинення раніше гр-ном ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП, суд вважає за необхідне і достатнє накласти на гр-на ОСОБА_3 , з урахуванням положень ст.36 КУпАП, адміністративне стягнення в межах санкції ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в мінімальному розмірі, що за наявних обставин справи в їх сукупності буде достатнім для виконання завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення та здійснення на нього виховного впливу.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності дост.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 605 грн. 60 коп..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.33, 36, 38, 40-1, ст.ст.122-4, 124, 245, 251, 252, 268, 277, 279, 280, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 3400 грн. 00 коп. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок).

Згідно із ч.2 ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_3 остаточне стягнення в межах санкції ст.122-4 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 3400 грн. 00 коп. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок).

Реквізити для сплати штрафу:

отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300;

код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку (МФО): 899998;

рахунок отримувача: UA0011001 (Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху);

код класифікації доходів бюджету: 21081300

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок), реквізити для сплати:

стягувач: Державна судова адміністрація України;

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Роз`яснити гр-ну ОСОБА_3 , що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений ст.122-4 КУпАП (6800 грн. 00 коп.)

Постанова підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя С.Ю.Атаманова