ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1164/25 Справа № 199/1545/25 Суддя у 1-й інстанції - щербина-Почтовик І.В. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М.,

при секретарі судового засідання Сербіної І.В.,

за участю захисника адвоката Клострейх О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника адвоката Турчак М.В., діючої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП - НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 34000 (тридцять чотири) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами. Стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 гривень,-

в с т а н о в и л а:

постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 14.01.2025 року о 19:50 годині по вул. Праці в місті Білицьке, керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП, повторно протягом року.

На зазначену постанову захисник адвокат Турчак М.В., діюча в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу із пропуском строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку вказує, що захисником адвокатом Турчак М.В. апеляційну скаргу на зазначену постанову від 25.02.2025 року подано 04.03.2025 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження. Постановою апеляційного суду від 31.03.2025 року, апеляційну скаргу захисника повернуто та роз`яснено, що це не перешкоджає повторному зверненню.

Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, захисником адвокатом Турчак М.В. вперше апеляційну скаргу на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 лютого 2025 року подано в строки передбачені КУпАП, постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.03.2025 року, апеляційну скаргу повернуто захиснику через відсутність повноважень на подання апеляційної скарги. Вдруге, з дотриманням вимог КУпАП на подачу апеляційної скарги, захисник адвокат Турчак М.В. подала апеляційну скаргу 07.04.2025 року.

На підставі викладеного, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 лютого 2025 року, щодо ОСОБА_1 .

У поданій апеляційній скарзі захисник адвокат Турчак М.В., діюча в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оспорюючи законність, обґрунтованість та підстави притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП України, просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що розглядаючи вказану справу суд допустив спрощений підхід, судом не встановлено фактичні обставини правопорушення, а суддя послався лише на обставини наведені у протоколі.

Наголошує, що нею подане клопотання про зупинення провадження на період проходження ОСОБА_1 військової служби, а у разі відмови просила відкласти судовий розгляд. У задоволені вказаних клопотань судом відмовлено та розглянув справу без участі осіб.

Вказує, що під час розгляду справи судом не надано жодної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та залишено поза увагою порушення норм права. Звертає увагу, в матеріалами справи не підтверджений факт керування транспортним засобом, що є обов`язковим елементом доведення вини особи за ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у засідання апеляційної інстанції не прибув, при цьому належним чином повідомлялись про день, час і місце апеляційного розгляду даної справи, проте не повідомили причин своєї неявки, клопотань про відкладення апеляційного розгляду - не заявляли.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 КУпАП України, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

До цього ж, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 зазначеної Конвеції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").

Частиною 6 ст. 294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

За таких обстави, керуючись ст. 268 КУпАП України, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути цю справу за відсутністю захисника адвоката Турчак М.В., діючої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови судді місцевого суду та доводів захисту, викладених ним у апеляційній скарзі; захисника адвоката Клострейх О.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила постанову суду скасувати, провадження у справі закрити; вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши наведені доводи, - суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно положень ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " від 23.02.2006 року за №3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.

Відповідно до положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України" (заява №22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду адміністративної справи щодо ОСОБА_1 належно виконані.

Судом першої інстанції встановлено, що факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 221038, 14.01.2025 року; відеозаписом поліцейських, який є додатком до протоколу; постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повторне протягом року.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Досліджені матеріали справи є належними та допустимими доказами, якими беззаперечно підтверджено наявність обов`язкових ознак інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема факт керування транспортним засобом, та факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що не оспорюється стороною захисту.

Апеляційний суд зауважує, що норми діючого КУпАП не зобов`язують наявність саме відеофіксування керування особою транспортним засобом, що крім іншого є фізично проблематичним, оскільки транспортний засіб перебуває в стані руху. Отже, факт керування транспортним засобом доводиться сукупністю доказів та ознак, які наявні в матеріалах справи. В даному випадку сам ОСОБА_1 зазначив, що в зазначений час керував транспортним засобом «VolkswagenGolf» червоного кольору. В подальшому ОСОБА_1 не заперечував вказані обставини, як під час спілкування із поліцейськими так і не вказав свої письмові зауваження у протоколі про адміністративне правопорушення. Більш того, поліцейським наголошено, що ОСОБА_1 впродовж року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому його дії на даний час підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 130 КУпАП, на що водій також не надав зауважень та заперечень. Вказані твердження апеляційний суд сприймає як спосіб захисту.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Щодо розгляду справи за відсутності захисника та ОСОБА_1 , суд першої інстанції послався на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Та зазначив, що із вказаною позицією погоджується і апеляційний суд. Такі дії сторони захисту вважає зловживанням своїми процесуальними правами з метою затягування судового розгляду. Так, захисник не зазначила, що саме перешкоджає їй або ОСОБА_1 приймати участь у судовому засіданні із наданням доказів поважності відкладення. Крім того, участь судовому засіданні можливо приймати у режимі відеоконференції, однак таким правом сторона захисту не скористалась.

Апеляційний суд звертає увагу, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, які пов`язані з корупцією відповідно до ст. 277 КУпАП.

За таких обставин та, оскільки у КУпАП міститься норма, яка регулює питання щодо зупинення провадження в окремій категорії справ, а отже в даному випадку до застосування аналогія закону із ст. 335 КПК України, яка регулює зупинення судового провадження, не підлягає.

З огляду на викладене, місцевий суд законно та обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у зв`язку з його перебуванням на військовій службі.

Переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Будь яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційному суду не надано.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції постанови винесена з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника адвоката Турчак М.В., діючої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 лютого 2025 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського Апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА