Справа № 703/1409/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 березня 2025 року близько 10 години 54 хвилин в м. Сміла по вул. Незалежності, керував автомобілем «Рено Кенго», д.н.з. НОМЕР_2 , та, у порушення п.20.5 «в» ПДР України, виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофора.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.123 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за допомогою смс-повідомлення на контактний номер його мобільного телефону, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило, суддя вважає за можливе розгляд справи проводити без його участі та ухвалити рішення за наявними у справі доказами.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ч.2 ст.123 КУпАП, в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого.

Отже, диспозиція частини 2 статті 123 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.20.5 «в» ПДР України, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог ПДР України.

Відповідно до п.20.5 «в» ПДР України, рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №265640 від 08 березня 2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та в якому викладені обставини порушення ОСОБА_1 08 березня 2025 року вимог п.20.5 «а» ПДР України і як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП;

- відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, що знаходять на компакт-диску, відповідно до яких, працівниками поліції зупинено автомобіль «Рено Кенго» під керуванням водія, яким виявився ОСОБА_1 . Працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що його зупинено у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, а саме ОСОБА_1 здійснив проїзд через залізничний переїзд на заборонений червоний сигнал світлофора. У подальшому, працівником поліції здійснено копіювання відеозапису з відеореєстратора, який встановлений у салоні службового автомобіля працівників поліції, на мобільний телефон, та зазначений відеозапис відтворено у присутності ОСОБА_1 . При здійсненні відтворення вказаного відеозапису працівник поліції прокоментував його, вказавши, що службовий автомобіль працівників поліції перебуває позаду автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , та рухається у напрямку залізничного переїзду, і після ввімкнення на світлофорі залізничного переїзду забороненого червоного сигналу світлофора, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснив рух через переїзд. Обставини, які були відображені на вищевказаному відеозаписі та прокоментовані працівником поліції, ОСОБА_1 не заперечувалися та він визнав порушення Правил дорожнього руху. У подальшому, працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП і ст.63 Конституції України, а також складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.123 КУпАП.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За вказаних обставин, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.20.5 «в» ПДР України, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.123 КУпАП.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суддя вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян без оплатного вилученням транспортного засобу у його власника, та вважає, що таке стягнення є доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

Керуючись ст. 9, 23, 40-1, ч.2 ст.123, ст.252, 283-285, 294 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300) без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Ігнатенко