ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 603/67/25Головуючий у 1-й інстанції Галіян І.М.
Провадження № 33/817/209/25 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 19 березня 2025 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору в дохід держави.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 30.01.2025 року о 19:06 год в м. Монастириська по вул. Галицька, 80-А, Чортківського району керував транспортним засобом ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкірного покриву обличчя, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного засобу газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовує вимоги тим, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп?яніння на місці зупинки та в медичному закладі, а навпаки погодився на такий огляд про, що повідомив поліцейському, проте, з невідомих йому причин в матеріалах справи відсутній відеозапис вказаної розмови, неодноразово проходив такий огляд за допомогою газоаналізатора Драгер, однак, через несправність даного засобу, працівники поліції не змогли зафіксувати той факт, що він був тверезим.

Вважає неналежним доказом відеозапис з нагрудної камери поліцейських посилаючись на те що він є нечітким, розмитим, не безперервним, не дає можливості ідентифікувати осіб які зображені на ньому, і не відображає всієї його розмови із поліцейським, а тому останній зобов?язаний був запросити двох свідків.

Вказує на те що через відсутність технічної можливості, поліцейський не зміг забезпечити проведення огляду відповідно до визначеного законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя обгрунтував даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 234489 від 30.01.2025 року ; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовому направленні на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 30.01.2025 року ; відеозаписі що містяться на DVD компакт-диску з назвою «export-pbc5x» записаному на нагрудну камеру поліцейського № 856521; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3971320 від 30.01.2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, рапорті інспектора поліції від 30.01.2025.

Однак, вважаю що вказані докази поза розумним сумнівом не підтверджують вину водія у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 30.01.2025 року о 19:06 год в м. Монастириська по вул. Галицька, 80-А, Чортківського району керував транспортним засобом ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» відмовився, їхати в медичний заклад проходити огляд на стан сп`яніння також відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР

З матеріалів справи вбачається що відносно ОСОБА_1 виносилась постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3971320 від 30.01.2025 року, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у зв`язку за порушенням п. 31.4.3 ПДР за те що ОСОБА_1 30.01.2025 року о 19:49 год. в м. Монастириська по вул. Галицька, 80-А, Чортківського району керував транспортним засобом ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 , в якому не працює задній правий габаритний ліхтар. Вказане правопорушення стало підставою для зупинки автомобіля під його керуванням.

З рапорту інспектора патрульної поліції від 30.01.2025, який долучено до справи, слідує що 30.01.2025 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 30.01.2025 року о 19:35 год. в м. Монастириська по вул. Галицька, 80-А, Чортківського району було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку про те, що працівниками поліції не долучено до матеріалів справи доказів на підтвердження того що водій ОСОБА_1 30.01.2025 року о 19:06 год порушував будь-які вимоги ПДР України , в тому числі пункт 31.4.3 , тому вважаю недоведеним підставність зупинки даного автомобіля у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду час.

Враховуючи викладене, висновки місцевого суду про правомірність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 внаслідок якої був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими за відсутності належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, що передувало складенню протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, статтею 35 Закону України Про Національну поліцію передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає :1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

В силу вимог ст.383 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити час вчинення адміністративного правопорушення. Відтак інформація, зафіксована у постанові про накладення на водія адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, а тому даний доказ не є належним, з огляду на його недостовірність щодо часу вчинення адмінправопорушення та не може братись судом до уваги.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

В силу вищенаведеного протокол про адміністративне правопорушення відносно водія за ч.1 ст. 130 КУпАП є недопустимим доказом.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Виявлені під час складання адмінматеріалів недоліки та сумніви повинні застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь, а тому приходжу до висновку про те, що провадження в справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з недоведеністю наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим постанову суду першої інстанції щодо нього слід скасувати, задовольнивши подану ним апеляційну скаргу .

На підставі наведеного, керуючись п.1ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 19 березня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КупАП - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя