ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/5141/24 Головуючий в 1 інст. Сапунцов В.Д.
Провадження №33/807/449/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Букура М.Є. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Букура М.Є. на постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 18 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що водій ОСОБА_1 27 серпня 2024 року о 21 год. 42 хв. в м.Запоріжжі, Заводський район по вулиці Скворцова керував автомобілем Honda Civic, д.н. НОМЕР_2 у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі лікарем наркологом та підтверджується висновком медичного закладу.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Букур М.Є., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом належним чином не досліджено докази, неправильно їх оцінено та як наслідок, ухвалено незаконну та необґрунтовану постанову.

Звертає увагу, на порушення судом вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП, оскільки в оскаржуваній постанові прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено по-різному.

Вважає, що наданим ним запереченням на протокол про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції надав неправильну оцінку та неправильно трактував їх. Посилаючись на порушення складання протоколу вказав, що в протоколі не конкретизовано суті вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, які саме ознаки наркотичного сп`яніння вбачались у ОСОБА_1 . Крім того в протоколі вказано, що огляд ОСОБА_1 був проведений лікарем наркологом, натомість, як вбачається з відповіді, наданої закладом охорони здоров`я, огляд ОСОБА_1 був проведений лікарем психіатром ОСОБА_2 .

Посилається на те, що матеріали справи не містять доказів того, що медичний заклад, в якому був проведений огляд ОСОБА_1 , має право проводити відповідні огляди на стан сп`яніння у водіїв, а медичний висновок складений з порушеннями вимог, оскільки в ньому не вказаний прилад за допомогою якого проводився медичний огляд, не відображені встановлені кількісні показники.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а отже у зв`язку з відсутністю даних документів огляд, який був проведено відносно ОСОБА_1 , слід визнати недійсним та незаконним.

Вказує на незаконну зупинку транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , оскільки причина зупинки з підстав проведення фільтраційних заходів не передбачена положеннями ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Разом із цим зазначає, що відеозаписи події, які містяться в матеріалах справи є фрагментарними та не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що виключає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить скасувати постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 18 лютого 2025 року. Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду справи адвокат Букур М.Є. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що в медичному висновку не вказана концентрація будь-яких заборонених препаратів та не зафіксовано, що у ОСОБА_1 для проведення дослідження був відібраний біологічний матеріал у вигляді сечі. Вказав, що з відеозапису події не вбачається, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 перебував в стані будь-якого сп`яніння. Наголосив, що ОСОБА_1 проходив лікування в госпіталі, між тим останньому не було відомо, які йому надавались препарати лікарем. Крім того, лікар, який проводив медичний огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння, не є лікарем наркологом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Букура А.Ю., перевіривши доводи апеляційної скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 118771 від 28 серпня 2024 року підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 серпня 2024 року (а.с. 4);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 7784 від 27 серпня 2024 року (а.с. 5);

- довідкою відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП про відсутність повторності (а.с. 7);

- архівом правопорушень(а.с 8);

- відеозаписом події (а.с.9).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги дотримані.

Посилання апелянта на те, що протокол складений з порушеннями чинного законодавства через відсутність конкретизації суті вчиненого правопорушення, зокрема наявних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не знайшло свого підтвердження. Протокол відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, зокрема в ньому зазначено місце складання; місце і дата вчинення правопорушення; суть правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; підписи особи, яка склала протокол; підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наявні ознаки сп`яніння, які були виявлені співробітниками поліції у ОСОБА_1 , а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя зазначені поліцейським в направлені на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 серпня 2024 року у відповідній графі, що відповідає вимогам Додатку 1 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З приводу доводів сторони захисту про те, що огляд ОСОБА_1 був проведений не лікарем наркологом, а лікарем психіатром ОСОБА_2 , а також відсутні докази того, що медичний заклад в якому був проведений огляд ОСОБА_1 має право проводити відповідні огляди на стан сп`яніння у водіїв та не зазначення в медичному висновку приладу за допомогою якого проводився медичний огляд і не відображені встановлені кількісні показники та відсутність сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, слід зазначити наступне.

Так, відеозаписом події, долученим до справи, зафіксовані події в медичному закладі, з яких убачається проведення медичного огляду ОСОБА_1 лікарем на визначення стану наркотичного сп`яніння, складання лікарем медичного висновку в присутності ОСОБА_1 .

За наслідками огляду ОСОБА_1 в медичному закладі встановлено, що він перебував в стані наркотичного сп`яніння (метамфетамін).

Наведене підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №7784 від 27 серпня 2024 р. З результатами проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, про що поставив свій підпис у медичному висновку. Заперечень не зазначив.

Разом із цим, суддею суду першої інстанції за клопотанням сторони захисту були витребувані документи з КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР , зокрема:

- копію витягу з наказу № 56-о від 18 березня 2024 року про переведення лікаря психіатра кабінету замісної підтримувальної терапії ОСОБА_2 на посаду лікаря - психіатра у кабінет медичних оглядів на стан сп`яніння з 20 березня 2024 року (а.с. 90);

- відомості про проходження у 2022 році післядипломного навчання лікарем психіатром ОСОБА_2 циклу спеціалізації або удосконалення за напрямком тематичного удосконалення «Сучасні методи проведення проф. наркологічних оглядів та експертизи станів сп`яніння» (а.с. 91);

- копію акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 № 7784 від 27 серпня 2024 р., в якому зазначено, що при огляді ОСОБА_1 були встановлені ознаки, які вказували на перебування у стані наркотичного сп`яніння, зокрема: поведінка збуджена; балакуча, метушлива, вегетативно-судинні реакції бліді шкірні покриви, зіниці: розширені, реакція на світло: млява; рухова сфера міміка: жвава; поза Ромберга нестійкий; точні рухи: виконує з помилками, запах алкоголю з роту: немає, які, як встановлено лікарем, призвели до висновку за результатами огляду - наркотичне сп`яніння (а.с.94);

- копію результату імунохроматографічного дослідження № 2415, 2416 від 27 серпня 2024 р., з якого вбачається, що дослідження проведено тест-системою Wondfo матеріал дослідження сеча, за наслідком дослідження встановлено позитивний результат (метамфетамін) (а.с. 95);

- копію результату токсилогічних досліджень сечі ОСОБА_1 методом тонкошарової хроматографії № 91, 92, 3054 від 28 серпня 2024 р. (підтверджуюче дослідження) (а.с. 96);

- копію декларації про відповідність № 1 від 18 серпня 2021 року ІХА - тестів «Wondfo» (а.с.97);

- копію сертифікату аналізу комбінованого тесту «Wondfo» на виявлення 10 наркотиків (а.с. 98).

Крім того, в матеріалах справи міститься копія наказу Департаменту охорони здоров`я ЗОВА № 410/вс від 24 травня 2024 року, наданого на запит сторони захисту з якою вбачається, що КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР надано право на проведення медичних оглядів на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння на підконтрольній Україні території (а.с. 72-73).

Отже, у судді апеляційного суду відсутні сумніви щодо правильності складеного висновку лікаря №7784 від 27 серпня 2024 р. про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, який заснований не лише на результатах експрес-тесту, а і на клінічних даних медичного огляду водія.

Суддя апеляційного суду констатує, що огляд проведено з дотриманням ст. 266 КУпАП, зокрема лікарем, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством та у закладі КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

При цьому, згідно п. 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження ОСОБА_1 чи його захисником у встановленому законодавством порядку зазначеного висновку лікаря, як і не містить результатів такого оскарження.

Отже, суддя апеляційного суду відхиляє доводи апелянта щодо проведення медичного огляду лікарем наркологом з порушенням вимог чинного законодавства. Будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновок проведеного медичного огляду апелянтом не надано, а матеріали справи відомостей на спростування медичного висновку не містять.

З приводу доводів сторони захисту про незаконну зупинку співробітниками поліції транспортного засобу під керування ОСОБА_1 з підстав проведення фільтраційних засобів, суддя апеляційного суду зазначає наступне.

Так, положеннями ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено перелік підстав для зупинки транспортних засобів. Аналіз цієї статті дає підстави стверджувати, що вимоги норм, зазначених у ній здебільшого спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху, а також на забезпечення норм, визначених Законом.

Однак, законодавець встановлює виключення і не обмежує працівників поліції підставами для зупинки транспортних засобів, визначених ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно до приписів ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.

Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати право або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.

При цьому належить врахувати те, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2024 року в Україні введено режим «воєнний стан», який діяв і на час події, яка зафіксована в протоколі за участю ОСОБА_1 .

Так, відеозаписом події зафіксовано самостійну зупинку ОСОБА_1 транспортного засобу в межах блок посту. Внаслідок здійснення ним руху в забороненому напрямку, співробітник поліції при з`ясування обставин такого руху висунув водію вимогу щодо перевірки його документів. Однак, під час спілкування з ОСОБА_1 та перевірки його документів, поліцейський виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння.

Крім того, з огляду на предмет дослідження в межах складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підстави зупинки не мають вирішального значення і не впливають на інкриміновані водію обставини з приводу порушення ним вимог п. 2.9а ПДР.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 під час лікування в госпіталі приймав медичні препарати, які йому невідомо та могли вплинути на результати проведеного медичного огляду, не є слушними з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу, а тому вживання препарату, який може вплинути на швидкість реакції і увагу водія, навіть за призначенням лікаря, з огляду по вимоги п. 2.9 ПДР України, не дозволяли ОСОБА_1 керувати транспортним засобом.

Твердження апелянта про фрагментарність відеозапису та відсутність зафіксованого факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної в протоколі суті правопорушення, а саме: рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , його зупинка, проходження медичного огляду останнім на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

На посилання захисника на зазначення судом в оскаржуваній постанові прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по-різному слід зазначити, що дана описка є суто технічною помилкою, яка не спростовує правильність висновків суду першої інстанції про встановлення порушень в діях ОСОБА_1 та ухвалення по суті правильного рішення.

Отже, доводи викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, спростовуються наявними в справі належними та допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Букура Максима Євгеновича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 332/5141/24