Провадження № 33/824/2343/2025 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, що про постанову суду, яка була винесена 30 жовтня 2024 року, він дізнався 30 січня 2025 року із веб-сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, після чого вказана постанова була отримана представником 31 січня 2025 року, підтвердженням чого є розписка про отримання копії постанови від 30.10.2024 року, яка міститься у матеріалах справи.

Звертає також увагу суду апеляційної інстанції, що він не був присутній у судовому засіданні саме 30.10.2024 року, оскільки взагалі йому не було відомо про розгляд даної справи в цей день.

Перевіривши доводи клопотання, суд приходить до висновку що у задоволенні клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження слід відмовити з огляду на таке.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Європейський суд з прав людини зазначає, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE,

№ 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 брав участь у справі під час винесення постанови судом першої інстанції, відтак знав про оскаржуване рішення.

Відповідно, останній день строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції припав на 08 листопада 2024 року, однак сама апеляційна скарга датована та підписана 05 лютого 2025 року.

Крім того, згідно телефонограми, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд даної справи, яке відбулося 30 жовтня 2024 року (а.с.41).

Вказані причини, що призвели до пропуску строку на подачу апеляційної скарги суд вважає необґрунтованими, що свідчить про відсутність як правових, так і об`єктивних підстав для поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2024 року.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити адвокату ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник