Справа №403/149/25 провадження № 3/403/99/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , згідно

відомостей, зазначених в протоколі,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце

проживання та реєстрації:

АДРЕСА_1 , громадянство

України (паспорт № НОМЕР_1 , виданий

17.08.2022 органом 3533), безробітного

за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №915989 від 08 березня 2025 року, складеного поліцейським з РПП СПД №1 (смт.Устинівка) ст.сержантом (скорочення, як вони викладені в протоколі) поліції ОСОБА_2 , з доданими до протоколу матеріалами, 08 березня 2025 року о 21 год. 00 хв. гр-н ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, вигонив з будинку співмешканку гр-нку ОСОБА_3 , чим завдав шкоди психологічному здоровю, завдав емоційної невпевненості та побоювання за життя та здоровя, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання по розгляду справи гр-н ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом в порядку, передбаченому законом. Будь-яких заяв та клопотань в порядку ст.268 КУпАП гр-н ОСОБА_1 суду не подав.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (п.41 рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, заява №3236/03) сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з урахуванням того, що гр-н ОСОБА_1 , будучи обізнаним про розгляд Устинівським районним судом Кіровоградської області стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП, не вжив жодних заходів для прибуття до суду та (або) подання письмових заяв (клопотань) з приводу складеного стосовно нього протоколу, суд відповідно до положень ст.268 КУпАП, яка не містить імперативної вимоги щодо здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності гр-на ОСОБА_1 , що відповідатиме виконанню завдань, визначених ст.1 КУпАП.

При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При зясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обовязок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За змістом диспозиції ч.3 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області, яка набрала законної сили 14 червня 2024 року (справа №403/166/24, дата винесення недоступна для читання з огляду на низьку якість доданої до протоколу копії постанови), гр-на ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за фактом вчинення ним домашнього насильства, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону).

Як вбачається із суті адміністративного правопорушення, викладеній в протоколі серії ВАВ №915989 від 08 березня 2025 року, гр-н ОСОБА_1 ображав свою співмешканку - гр-ну ОСОБА_3 нецензурною лайкою, вигонив з будинку, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю, а також емоційної невпевненості та побоювання за життя та здоровя.

З доданого до протоколу серії ВАВ №915989 протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08 березня 2025 року, не вбачається повідомлення гр-нкою ОСОБА_3 обставини заподіяння гр-ном ОСОБА_1 шкоди її психологічному здоров`ю.

З доданого до протоколу ВАВ №915989 письмового пояснення, відібраного старшим лейтенантом поліції Кухарцем С.В. 08 березня 2025 року, вбачається виклад ним обставин того, що 08 березня 2025 року гр-н ОСОБА_1 , який був напідпитку, з невідомих гр-нці ОСОБА_3 , причин почав ображати її нецензурними словами та вигонив з дому, а також почав бити посуд в будинку, де вони разом мешкають. Після побаченого, гр-нка ОСОБА_3 зібралася та пішла з дому, викликала наряд поліції. Своїми діями гр-н ОСОБА_1 завдав гр-нці ОСОБА_3 психологічної невпевненості та побоювання за своє життя та здоров`я. Дане пояснення містить відмітку про те, що воно зі слів гр-нки ОСОБА_3 записано вірно.

Разом з тим, із дослідженого судом відеозапису події, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №915989 від 08 березня 2025 року, не вбачається зазначених в протоколі обставин вчинення гр-ном ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру, яке завдало шкоди психологічному здоров`ю гр-нки ОСОБА_3 , чи повідомлення нею інформації, яка б стосувалась побоювань за свою безпеку, життя і здоров`я, або спричинення їй емоційної невпевненості внаслідок допущених гр-ном ОСОБА_1 висловлювань на її адресу, з огляду на те, що відеозапис містить: 1) пояснення гр-нки ОСОБА_3 про те, що вона не має наміру писати заяву і не знає, чи хоче притягувати гр-на ОСОБА_1 до відповідальності та зазначення поліцейським Кухарцем С.В. того, що якщо вона не буде писати заяву, то на неї буде складена постанова за, дослівно, «ложний визов»; 2) перебування гр-на ОСОБА_1 в будинку на ліжку та його небажання розмовляти з гр-нкою ОСОБА_3 та поліцейськими; 3) висловлювання гр-нкою ОСОБА_3 на адресу гр-на ОСОБА_1 нецензурними словами та висловлена йому погроза написання нею заяви, щоб його посадили та відвезли в СІЗО; 4) відсутність прочитання гр-нкою ОСОБА_3 змісту підписаного нею пояснення та відсутність його оголошення поліцейським; 5) здійснення гр-нкою ОСОБА_3 виключно підпису цього пояснення із написанням за вказівкою поліцейського словосполучення «з моїх слів записано вірно»; 6) зауваження поліцейського щодо сильного запаху перегару від гр-нки ОСОБА_3 ; 7) подальше перебування гр-нки ОСОБА_3 в будинку та збирання нею посуду з підлоги; 8) вихід поліцейських з будинку, в якому залишились гр-ни ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ..

Отже, зі змісту дослідженого судом відеозапису події не вбачається завдання діями гр-на ОСОБА_1 шкоди психологічному здоров`ю гр-нки ОСОБА_3 або перебування її в стані, викликаному побоюваннями за свою безпеку, спричинення їй емоційної невпевненості та нездатності захистити себе, оскільки поведінка гр-нки ОСОБА_3 свідчить про перебування її в звичному для себе стані, обумовленому спільним проживанням з гр-ном ОСОБА_1 та вживанням спиртних напоїв.

Крім того, здійснення гр-нкою ОСОБА_3 виключно підпису пояснення від 08 березня 2025 року, без ознайомлення з його змістом шляхом особистого прочитання чи оголошення його змісту поліцейськими, не може свідчити про достовірність викладеної в ньому інформації, як такої, що відповідає дійсним обставинам справи та була особисто повідомлена гр-нкою ОСОБА_3 ..

Натомість зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення як ознака психологічного насильства обставина того, що гр-н ОСОБА_1 вигонив гр-нку ОСОБА_3 з будинку, не береться судом до уваги при розгляді справи, оскільки є ознакою економічного насильства, вчинення якого гр-ном ОСОБА_1 не охоплюється змістом протоколу, та з урахуванням того, що суд не здійснює самостійну кваліфікацію дій особи, якщо це може доповнити об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Будь-яких інших, передбачених ст.251 КУпАП доказів на підтвердження наявності в діях гр-на ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, до протоколу серії ВАВ №915989 додано не було, про їх наявність у самому протоколі також не зазначено.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року (заява №926/08) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25).

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З огляду на викладене, враховуючи, що обов`язковою ознакою психологічного насильства, як об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, є наслідок у виді виникнення у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинення їй емоційної невпевненості та нездатності захистити себе, наявність якого під час розгляду справи не була підтверджена сукупністю доданих до протоколу матеріалів, суд приходить до висновку про відсутність в діях гр-на ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення за ознаками його об`єктивної сторони - психологічного насильства, оскільки за відсутності наданих гр-нкою ОСОБА_3 особистих пояснень з цього приводу, її висловлювань та поведінки в присутності гр-на ОСОБА_4 і поліцейських, обумовлених звичним для неї способом життя разом з гр-ном ОСОБА_1 , не може свідчити про вчинення останнім психологічного насильства в розумінні вимог ч.1ст.173-2 КУпАПта п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», виходячи із суті адміністративного правопорушення, викладеної в протоколі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч.3 ст.173-2, ст.ст.245, 247, 251, 268, 277, 279, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя С.Ю.Атаманова