ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4369/25
провадження № 3/753/2410/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 05 березня 2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2025 року серії ААД № 258846, водій ОСОБА_1 28 лютого 2025 року, о 15 год. 59 хв., за адресою: м. Харківське шосе, керуючи автомобілем «Audi», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Тростянецька-Харківське шосе, під час ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух не надав дорогу автомобілю «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_2 , що завершував рух через перехрестя, через що відбулось зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.5 ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , під час розгляду справи вину у вчиненні правопорушення не визнав, зазначивши, що вважає наявність порушення ПДР у водія автомобіля «Peugeot». Суду пояснив, що він їхав по вул. Тростянецькій на зелене світло світлофора, проте з іншого перехрестя, з так званої «мертвої зони» раптово виїхав автомобіль «Peugeot» і допустив зіткнення з автомобілем під його керуванням.

У судовому засіданні брав участь адвокат Кучерук М.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , та вказав, що вину останній у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає і вважає, що він не порушив правила дорожнього руху. Також адвокат надав суду циклограму роботи світлофору та диск, на якому міститься відеозапис із камер спостереження. З приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди пояснив, що ОСОБА_1 почав рух на зелений сигнал світлофора, водночас ДТП мала місце через те, що інший учасник цієї пригоди порушив ПДР виїхавши на перехрестя вже після того як горів жовтий сигнал світлофора. Також просив взяти до уваги, що перед початком руху ОСОБА_1 обмежував видимість автомобіль «Skoda», який рухався у лівій смузі від нього, де ОСОБА_1 складно було виявити автомобіль «Peugeot». У зв`язку з чим вважає, що в матеріалах адміністративної справи не повністю відображено дійсні обставини, а відтак відсутні законні підстави притягнення його клієнта до адміністративної відповідальності.

За клопотанням адвоката Кучерука М.В. судом був допитаний свідок ОСОБА_2 , який суду показав, що рухався у день події на власному автомобілі в сторону Харківського шосе та перебуваючи за іншими автомобілями бачив момент дорожньо-транспортної пригоди. Пояснив, що стояв на червоний сигнал світлофора на перехресті спостерігаючи за цими обставинами, і бачив як автомобіль «Peugeot», незважаючи на те, що всі автомобілі з його смуги руху зупинились, розпочав рух, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Audi».

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 29 лютого 2025 року серії ЕПР № 258846, складений стосовно ОСОБА_1 , схема місця ДТП, пояснення водіїв.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з порушенням п. 16.5 ПДР.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід (п. 16.5 ПДР).

Водночас вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався.

Як встановлено у судовому засіданні, 28 лютого 2025 року о 15 год. 59 хв. за адресою: м. Київ, на перехресті вул. Тростянецька - Харківське шосе, відбулась дорожньо транспортна пригода за участі автомобіля «Audi», державний номерний знак НОМЕР_1 (під керуванням ОСОБА_1 ), та автомобілем марки «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_3 (під керуванням ОСОБА_3 ), в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) у письмових поясненнях вказав, що рухався в крайній правій смузі зі швидкістю 25 км/год. Коли стояв на перехресті розпочав рух на зелений сигнал світлофора разом із іншими автомобілями, зокрема автомобілем «Skoda». Далі помітив, що транспортний засіб «Skoda» почав гальмувати і побачив як рухається автомобіль «Peugeot» на великій швидкості, як наслідок між ними відбулось зіткнення.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ( ОСОБА_3 ) у поясненнях зазначив, що рухався власним автомобілем «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_3 , у м. Києві в сторону вул. Литвинського - Харківське шосе, на зелений сигнал світлофора. У цей момент з ним здійснив зіткнення автомобіль ««Audi», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Судом під час розгляду справи було відтворено, наданий адвокатом Кучеруком М.В. (представником ОСОБА_1 ), відеозапис з камер відеоспостереження щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28 лютого 2025 року.

Перш за все варто відзначити, що переглядом вказаного відеозапису, судом встановлено, що під час ДТП видимість дороги для водія ОСОБА_1 не була обмеженою, тому не заслуговують на увагу твердження адвоката про технічну неможливість бачити побачити автомобіль «Peugeot».

Далі при перегляді відеозапису встановлено, що інший учасник ДТП водій автомобіля «Peugeot» станом на час ввімкнення для водія ОСОБА_1 зеленого сигналу світлофору перебував на перехресті Харківське шосе, вже завершуючи його проїзд, оскільки виїхав з вул. Тростянецької, проїхав по вул. Харківське шосе і перетнувши вже дві смуги, отримав удар у бокову частину автомобіля.

Відтак, суд не погоджується з твердженнями адвоката про те, що у цій дорожньо-транспортній пригоді є провина водія «Peugeot», позаяк з дослідженого судом відеозапису встановлено, що останній як раз завершував свій маневр, тобто його дії були законними (пункт 8.11 ПДР: дозволяється завершити рух на жовтий або червоний, якщо зупинка неможлива без екстреного гальмування).

Водночас даючи оцінку діям водія ОСОБА_1 , суддя відзначає, що у цьому випадку як раз вбачаються порушення ним п. 16.5 ПДР, оскільки він почав рух на зелений сигнал світлофора, не переконавшись, що інші учасники завершили проїзд перехрестя.

У той же час, на противагу твердження адвоката варто зазначити, що сигнал світлофора - це дозвіл, але не гарантія безпеки, адже не завжди можна одразу починати рух.

Так, згідно з ПДР, перед початком руху водій повинен переконатися, що він може бути здійснений безпечно та з урахуванням вимог розділу 10 цих Правил.

Себто зелений сигнал дозволяє рух, але не скасовує вимогу переконатися в безпеці. Водій зобов`язаний переконатися, що перехрестя або пішохідний перехід вільний; що немає транспортних засобів, які завершують рух на жовтий/червоний; що пішоходи не завершують перехід; і що інші учасники не порушують правила.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що водій, який керував транспортним засобом «Peugeot», перебуваючи на перехресті закінчував маневр (проїжджаючи перехрестя), а водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Audi», державний номерний знак НОМЕР_1 , лише розпочинав рух на зелений знак світлофора, маючи перешкоду попереду, повинен був дати дорогу транспортному засобу «Peugeot» та можливість останньому завершити маневр.

При цьому варто звернути увагу й на те, що у судовому засіданні було встановлено, що ДТП відбулось саме через 3 секунди після того як водій ОСОБА_1 рушив з місця, отримавши дозвіл на рух через увімкнений сигнал світлофора, з доволі значною швидкістю руху, на противагу встановленому у судовому засіданні очевидно невелику швидкість водія, що завершував рух перехрестям.

Тому суддя висновує, що у цій дорожньо-транспортній обстановці аварійна ситуація, за характером, кількістю та черговістю порушень, викликана саме водієм автомобіля «Audi» ОСОБА_1 .

У справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу в розмірі, що передбачено цією санкцією, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 124, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО