Справа № 681/470/25
Провадження 3/681/189/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2025 р. м. Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Іллюк С.В.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліцейської діяльності № 3 Шепетівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , громадянки України, не працює,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини при наступних обставинах.

Так, вона ухилилась від виконання обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, щодо виховання та розвитку своїх неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зафіксовано 31.03.2025 службою у справах дітей виконавчого комітету Полонської міської ради.

Такими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд доходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу указаного вище адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у статті 150 Сімейного кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила обставини указані в протоколах, запевнила, що надалі не буде вчиняти такі дії, просить суд суворо не карати. Зокрема пояснила, що залишила дітей у біологічного батька та його матері по АДРЕСА_3 . Виконанням батьківських обов`язків не займалась.

Пояснення аналогічного змісту містяться в зафіксовані також поліцейським під час проведення перевірки за фактом невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків (а.с. 2).

Окрім повного визнання вини, факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується фактичними даними, які містяться у наступних доказах.

Так у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАД № 415589 від 09.04.2025, (а.с. 1), серії ВАД № 415590 від 09.04.2025, (а.с. 9) зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 указаного вище правопорушення.

Згідно з актом обстеження умов проживання від 31.03.2025, яке проведено службою у справах дітей виконавчого комітету Полонської міської ради, по АДРЕСА_3 установлено, що цей будинок не відповідає санітарно гігієнічним вимогам, відсутні окремі спальні місця для дітей та місце для виконання домашніх завдань. Також у дітей немає особистих засобів гігієни. З акта вбачається, що мати відвідує дітей дуже рідко один раз на місяць, участі у їх вихованні не приймає (а.с. 3).

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності й застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Обираючи вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, зокрема, суд бере до уваги суспільну небезпечність цього правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , її майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене вище, а також те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнала свою вину та щиро покаялась, суд доходить до висновку, що до неї необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись наведеним, ст. 33, 40-1, 279, 280, 283, 287, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ//22030106, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 призначення платежу сплата судового збору на користь держави).

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців.

Суддя Сергій ІЛЛЮК