Справа № 944/1309/25
Провадження №3/944/985/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українку громадянку України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 09 березня 2025 року близько, 13 год 20 хв, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець», територія Яворівської об`єднаної громади, Яворівського району Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України в Республіку Польща пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина Федеративної Республіки Німеччина для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 13 листопада 2024 року уповноваженим органом Федеративної Республіки Німеччина на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході проведення співбесіди було встановлено, що особа є громадянкою України та надала паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 13 червня 2018 року на установчі дані громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57, чим здійснила спробу незаконного перетину державного кордону України без відповідних документів.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Її представник ОСОБА_3 подала заяву, в якій зазначила, що ОСОБА_1 жодного умислу на вчинення адміністративного правопорушення не мала та здійснила перетин кордону з дійсним документом на право в`їзду на територію України або виїзду з України. При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що особа раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, її діями не заподіяно жодної шкоди. ОСОБА_1 під час проходження контролю на виїзд з України пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина Федеративної Республіки Німеччина, в ході проведення співбесіди було встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України та в подальшому надала паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Вона не мала жодного наміру перетинати державний кордон незаконно. Паспорт громадянина ФРН на виїзді нею було пред`явлено виключно через те, що в`їзд в Україну здійснювався на підставі саме цього паспорту. Вона його отримала, оскільки постійно проживає на території ФРН. Коли в результаті спілкування із працівниками держприкордонслужби їй було роз`яснено необхідність пред`явлення закордонного паспорту громадянина України, вона його одразу ж пред`явила, оскільки наміру вчиняти якісь незаконні дії не мала і перетнула кордон на виїзд з України з ним. Просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Семусь Т.А., дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Громадянка України ОСОБА_1 під час перетину державного кордону України у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець», 09 березня 2025 року, о 13 год 20 хв, всупереч ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 2 Закону України «Про громадянство України», ст. 12 Закону України «Про державний кордон України», пред`явила для паспортного контролю на виїзд з України паспорт громадянина Федеративної Республіки Німеччина для виїзду за кордон, а не паспорт громадянина України для виїзду за кордон (який є відповідним для громадян України документом), внаслідок чого вчинила спробу незаконного перетину державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів (такі дії становлять об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується доказами, наявними у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 328797 від 09 березня 2025 року; рапортами інспекторів прикордонної служби ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; паспортом громадянина Федеративної Республіки Німеччина для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 13 листопада 2024 року уповноваженим органом Федеративної Республіки Німеччина на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 13 червня 2018 року органом 3DEU1 на установчі дані громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначено вище, відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

Суд встановив, що ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим 13 червня 2018 року на установчі дані громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

А відповідно ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною ОСОБА_1 визнається лише громадянкою України.

Таким чином, суд не бере до уваги доводи захисника ОСОБА_1 , адвоката Семусь Т.А. про те, що ОСОБА_1 здійснила перетин кордону з дійсним документом на право в`їзду на територію України або виїзду з України, тому що це не має правового значення, оскільки в даному випадку ОСОБА_1 , як громадянка України, зобов`язана була пред`явити на паспортному контролі документи, що дають право саме громадянину України на виїзд з України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). Наведеним також спростовуються доводи про відсутність у діях ОСОБА_1 при виїзді з України прямого умислу на перетинання кордону без відповідних документів.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, визнання вини, визнання вини як пом`якшуючу обставину.

З огляду на наведене, суддя вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (який на 1 січня 2025 року становив 3028 грн 00 коп.).

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284, 289, 291 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник