КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________
Апеляційне провадження
№ 33/824/2479/2025
ПОСТАНОВА

18 квітня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60грн.

21 березня 2025 року ОСОБА_2 подав до Дарницького районного суду міста Києва апеляційну скаргу на вказану постанову судді, яка надійшла до Київського апеляційного суду разом з матеріалами справи 8 квітня 2025 року.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що він не був присутнім у судовому засіданні, так як не був належним чином проінформованим судом про судове засідання, а про існування постанови дізнався випадково, коли 14 січня 2025 року телефонував до канцелярії суду з іншого питання.

Також, ОСОБА_2 посилається на те, що отримав копію постанови судді лише 26 лютого 2025 року засобами поштового зв`язку.

Перевіривши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, вважаю, що поважні причини для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді відсутні, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Тобто, діючий КУпАПпов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моментом винесення постанови, а не отримання її копії.

Отже, строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року закінчився 23 січня 2025 року.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.

Разом з цим, поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами даної справи 14 січня 2025 року, а 15 січня 2025 року подав до суду заяву про перегляд постанови судді від 13 січня 2025 року та надав письмові пояснення стосовно обставин справи.

Таким чином, ОСОБА_2 був обізнаний про результати розгляду даної справи ще 14 січня 2025 року, однак правом на апеляційне оскарження не скористався.

Крім того, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Дарницького районного суду міста Києва стосовно ОСОБА_1 була надіслана суддею до реєстру 6 лютого 2025 року та забезпечено надання загального доступу 10 лютого 2025 року, а тому, за умови достатньої зацікавленості, ОСОБА_2 мав можливість ознайомитися з текстом постанови суду з 10 лютого 2025 року.

Разом з тим, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу до Дарницького районного суду міста Києва через електронний кабінет у системі «Електронний суд» лише 3 березня 2025 року, яка була повернута постановою судді Київського апеляційного суду від 17 березня 2025 року у зв`язку з пропуском ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року та відсутністю клопотання про поновлення такого строку.

Оцінивши доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, наведені ним у повторно поданій апеляційній скарзі, проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що відсутні підстави для визнання поважними причини пропуску ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження, оскільки поважними визнаються обставини, які виникли або тривали протягом строку апеляційного оскарження, є об`єктивними, не залежать від дій особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення особою процесуальних дій в конкретній справі. Однак, наведені у клопотанні ОСОБА_1 обставини, не мають ознак об`єктивних істотних перешкод для вчасної реалізації процесуальних прав, оскільки, ОСОБА_2 був обізнаний з результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього ще 14 січня 2025 року, мав можливість ознайомитися з постановою судді у Єдиному державному реєстрі судових рішень з 10 лютого 2025 року, однак своїм правом не скористався, будь-яких поважних причин не вчинення зазначених дій у клопотанні не навів, тому підстав для поновлення пропущеного строку не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

постановив:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмовити.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_4 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт