Номер апеляційного провадження 33/824/2086/2025
Суддя суду першої інстанції Д. В. Ткаченко
Суддя у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

10 квітня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві, за участю ОСОБА_1 та його захисника Лещенка Юрія Володимировича, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2025 року про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина

України, адреса місця проживання:

АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.10.2024 серії ЕПР1 №161763, ОСОБА_1 29.10.2024 о 16 год 07 хв. по вул. Кийлівська, 23, в с. Вороньків Бориспільського району Київської області керував транспортним засобом - мопед марки «Хонда Діо», без д.н.з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з постановою судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали адміністративної справи складені з порушеннями. Вказував, що матеріали справи не містять доказів керування ним мопедом «Хонда Діо». На відеозаписі відображено мопед, який стоїть на вулиці, не рухається, на мопед він присів зачекати товариша. Судом першої інстанції грубо порушено ст. 245 КУпАП та ч. 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026. Взагалі дії поліцейських були упередженими через те, що ОСОБА_1 вже притягувався до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Просить застосувати практику Верховного Суду, викладену в постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17 та постанову П`ятого апеляційцного адміністративного суду від 20.11.2020 у справі №473/1404/20.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Лещенко Ю. В. підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити на підставі викладених доводів, урахувавши рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2025 у справі №359/12112/24, яке набрало законної сили 04.04.2025.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Лещенка Ю. В., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАПпередбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 126 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено вст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови судді, при розгляді даної справи суддя суду першої інстанції не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 29.10.2024 серії ЕПР1 №161763, вбачається, що ОСОБА_1 29.10.2024 року о 16 год. 07 хв. вул. Кийлівська, 23, в с. Вороньків Бориспільського району Київської області, керував транспортним засобом мопед марки «Хонда Діо» без д.н.з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до положеньст. 1КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Отже, відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАПвизначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Слід звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень т азастосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписамист. 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Частиною 1 статті 130 КУпАПвстановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно доп. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 1.10 ПДР, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом).

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПполягає в тому числі у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, складовою частиною об`єктивної сторони в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чіткихі узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року№23-рп/2010КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україніта процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормамиКУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

Відповідно до положеньКУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно встановити факт керування особою транспортним засобом.

Так, відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що фіксація розпочинається з моменту, коли ОСОБА_1 не перебував за кермом мопеда Хонда, а просто сидів на мопеді, який не було приведено у рух. На вимогу ОСОБА_1 підтвердити факт його керування, співробітники поліції повідомили, що даний факт зафіксований на їхні бодікамери, які будуть долучені до матеріалів справи. Проте доданий до матеріалів справи відеозапис не відображає події правопорушення, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом - мопедом. При цьому, сам ОСОБА_1 в ході спілкування з працівниками поліції наголошував, що він не здійснював керування транспортним засобом - мопедом Хонда.

Отже, наявними матеріалами справи, зокрема долученими відеозаписами з нагрудних камер, не доведений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. При цьому інших доказів, зокрема відеозаписів, про існування яких стверджував поліцейський, до матеріалів справи не долучено.

Крім того, захисником ОСОБА_1 - адвокатом Лещенком Ю. В. апеляційному суду було подано рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2025 року у справі №359/12112/24, яке набрало законної сили 04 квітня 2025 року.

Вказаним рішенням суду задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Демена С. П. та Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у праві про адміністративне правопорушення.

Скасовано постанову інспектора Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Демена С. П. про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3369167 від 29.10.2024. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Так, у справі №359/12112/24 адміністративним судом було встановлено: «що постановою судді Бориспільського міськрайонного суду від 16 лютого 2024 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На нього був накладений штраф в розмірі 17 000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. У зв`язку з тим, що 16 квітня 2024 року судове рішення набрало законної сили, станом на 29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 не мав права керувати транспортними засобами, навіть мопедами. Зі змісту дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 сидів за кермом мопеда марки «Хонда Діо», що перебував у нерухомому стані. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що вказаний мопед належав йому. 29 жовтня 2024 року він керував ним, поки у мопеда не спустило колесо. Тому свідок ОСОБА_2 був вимушений залишити транспортний засіб по вул. Кийлівська, поряд з будинком, в якому проживає його друг. Свідок ОСОБА_2 стверджує, що ОСОБА_1 не міг керувати мопедом без ключа запалення та зі спущеним колесом. Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що вона є дружиною ОСОБА_4 . 29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 приходив до них в гості. Свідок ОСОБА_3 також стверджує, що ОСОБА_1 прийшов пішки, а не приїхав на моторолері чи іншому транспортному засобі. Аналіз наведених доказів свідчить про те, що 29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 не керував мопедом марки «Ходна Діо» та не був водієм вказаного транспортного засобу в розумінні п.1.1 ПДР. Тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.».

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 359/12023/24 вбачається, що складенню 29.10.2024 відносно ОСОБА_1 працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення від 29.10.2024 серії ЕПР1 №161763, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП перебувало притягнення його до адміністративної відповідальності саме за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, яке було вчинене (на думку працівників поліції) ОСОБА_1 того ж дня і у той же час.

Проте постанову інспектора Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Демена С. П. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ЕНА №3369167 від 29.10.2024 скасовано, провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністравтивного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не керував мопедом 29.10 2024 о 16 год 07 хв.

Таким чином, за відсутності доведення того, що ОСОБА_1 29.10.2024 о 16 год. 07 хв. керував транспортним засобом, неможливо стверджувати про наявність усіх складових частини об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Обставини встановлені судовим рішенням, яке набрало законну силу, створюють приюдицію і не потребують доказування, оскільки йдеться про ОСОБА_5 і про події які відбувались з ним 29.10.2024 о 16 год 07 хв.

З урахування встановлених обставин апеляційний суд вважає, що сам по собі факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за недоведеністю факту керування ним транспортним засобом, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку із відсутністю об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції наведені обставини в повній мірі не були з`ясовані, що призвело до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно приписівстатті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia» , рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відсутність в справі беззаперечних доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння або яка відмовилась від проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним, а висновок судді про винуватість останнього є безпідставним, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, наявним доказам та зазначеним вимогам закону, про що вірно зазначається в апеляційній скарзі.

Сукупність викладених вище обставин вказує на те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами.

Враховуючи, що саме факт керування транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, який не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, висновки судді суду першої інстанції не ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

Отже, подана ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2025 року скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2025 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАПзакрити, у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач