ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/2220/24 Номер провадження 33/814/331/25Головуючий у 1-й інстанції Афанасьєва Ю. О. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 29 листопада 2024 року о 22 год. 15 хв. в селищі Нові Санжари Полтавської області по вул. Незалежності, 28, керував автомобілем Hyundai і30, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810, результат 1,33 проміле, тест №1112.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Вважає, що був незаконно зупинений працівниками поліції.

Зазначає, що з відеозапису не видно всього процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення, а свідки не були залучені.

Звертає увагу, що є особою з інвалідністю, не вживає алкогольних напоїв.

Стверджує, що внаслідок хвороби розмовляє не чітко, а працівники поліції розцінили його мову, як перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Вважає, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не може бути визнаний допустим доказом, оскільки не зазначено модель і марку пристрою яким ці записи проводились.

Не погоджується з результатами тестування тому, що до матеріалів справи не долучено копію сертифікату відповідності газоаналізатора, свідоцтво про його повірку та інструкцію з експлуатації.

Звертає увагу, що із роздруківки результатів огляду видно, що вимірювання було здійснено при температурі +8 градусів, хоча згідно архівних даних в той день в Нових Санжарах температура була +2 градуса.

Стверджує, що працівниками поліції не було складено акт огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 та його захисник Петрушанко О.Д. були належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи, проте в судове засідання апеляційного суду не з`явилися і клопотали про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, приходжу до такого.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Обставини керування ОСОБА_1 29 листопада 2024 року у стані алкогольного сп`яніння автомобілем Hyundai і30, номерний знак НОМЕР_1 , в селищі Нові Санжари Полтавської області по вул. Незалежності, 28, підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №774897 від 29 листопада 2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою результатів огляду приладом Alcotest Drager 6810 (результат 1,33 проміле, тест №1112), а також матеріалами відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення.

Всупереч доводам апеляційної скарги, зі змісту відеозапису видно обставини зупинки поліцейським автомобіляHyundai і30, номерний знак НОМЕР_1 , та повідомлення водія про причини зупинки на підставі п.3 ч.1 ст.35 Закону України«Про Національну поліцію».

При цьому ОСОБА_1 в деталях розповів працівникам поліції про обставини вживання алкогольних напоїв перед поїздкою, пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використаннямспеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810 та погодився з його результатами (1,33 проміле), про що власноруч зазначив у протоколі про адміністративне правопорушенняі розписався в роздруківці показників газоаналізатора.

Твердження порушника про те, що зафіксована при застосуванні алкотестера температура повітря (+80С) на кілька градусів відрізняється від архівних даних щодо погоди того дня в районі Нових Санжар (+20С) не спростовують висновків суду про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння з огляду на використання спеціального технічного засобу в діапазоні робочих температур (-10°C до +50°C) та кількість виявленого алкоголю 1,33 проміле.

Доводи апеляційної скарги про необхідність обов`язкової присутності в даному випадку двох свідків при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння суперечать приписам закону.

Так, відповідно до ч.2ст.266 КпАП України, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що процедура проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована нагрудною камерою працівника патрульної поліції, а огляд проведений з використанням спеціальних технічних засобів, присутність двох свідків в даному випадку не є обов`язковою.

При цьому, твердження порушника про недопустимість як доказу вказаного відеозапису також є неприйнятними.

Згідно зі ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення технічних характеристик нагрудної камери, за допомогою якої поліцейський зробив відеозапис події, не є підставою для визнання відеозапису недопустимим доказом.

При цьому, відеозапис на дискові за своїм змістом є безперервним, достатньо інформативним та фіксує повну картину розвитку подій.

Більше того, в апеляційній скарзі не ставиться під сумнів достовірність обставин, які зафіксовано на цьому відеозапису.

Крім того, вимоги статті 256 КпАП України не передбачають зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Не містять приписи закону і вимоги про обов`язкове долучення до матеріалів справи сертифікату відповідності газоаналізатора, свідоцтва про його повірку та інструкції з експлуатації.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Всупереч доводам апеляційної скарги, стан алкогольного сп`яніння встановлений за допомогою спеціального технічного засобу, а не з огляду на порушення мови під час спілкування з поліцейськими.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Враховуючи наведене, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Порушень закону, які були б підставою для скасування оскаржуваної постанови судді, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.