15.04.2025 Справа № 756/2734/25
Справа № 756/2734/25
№ 3/756/1483/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд у складі:

судді Ковальової В.М.,

за участі секретаря судового засідання Пархоменка В.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_2,

прокурора Сказко Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, менеджера з комплаєнсу Державного підприємства «Нафтогазбезпека», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста сектору з питань цивільного захисту та охорони праці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), являючись державним службовцем категорії «В» відповідно до п.п. «в» п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності, на яку поширюється дія цього Закону, у супереч вимогам п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 46 вказаного Закону, 27.03.2024 при поданні щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у власному персональному електронному кабінеті вказала завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 1 445 034, 54 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор Сказко Р.І. у судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний умисел на вчинення інкримінованого правопорушення, а саме: не зазначено відомостей про земельну ділянку, про квартиру та транспортний засіб. Просив призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів.

Захисник ОСОБА_2 у судовому засіданні подав клопотання про повернення протоколу для додаткового оформлення. В обґрунтування клопотання зазначив, що місце та час вчинення адміністративного правопорушення у протоколі не встановлені та адміністративний матеріал не підсудний Оболонському районному суду м. Києва.

ОСОБА_1 підтримала позицію захисника.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, ч. 4 ст. 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ст. 254 КУпАП).

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З дослідженого у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, № 69 від 07 січня 2025 року, а також долучених до них доказів судом встановлено таке.

Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 3222-к від 20.12.2022 «Про переведення ОСОБА_1 » призначено на посаду головного спеціаліста сектору з питань цивільного захисту та охорони праці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з посадовим окладом згідно зі штатним розписом, зі збереженням 9 рангу державного службовця у межах категорії «В» посад державної служби.

Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 467-к від 13.02.2023 «Про звільнення ОСОБА_1 » останню звільнено з займаної посади.

Згідно з п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Так, статтею 1 Закону визначено, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом сектору з питань цивільного захисту та охорони праці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. п. 3, 4, 5 р. II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки. Після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації. Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки. Суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи викладене, на початку заповнення Декларації ОСОБА_1 ознайомилася із зазначеним Порядком, про що проставив відповідну відмітку.

Крім того, після заповнення всіх розділів вказаної декларації вона ознайомилась із внесеними до неї відомостями та проставила відповідну позначку про підтвердження правильності даних, після чого подала цю декларацію шляхом накладення електронного цифрового підпису.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 51-3 Закону повна перевірка декларації полягає у перевірці задекларованих активів, на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення чи необґрунтованості активів і може проводитися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

Процедуру проведення Національним агентством з питань запобігання корупції контролю та повної перевірки декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено Порядком проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 29.01.2021 № 26/21.

За результатами проведення контролю щодо повноти заповнення декларації встановлено, що суб`єкт декларування не дотримав вимог п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 46 Закону.

За результатами проведеної НАЗК повної перевірки Декларації за 2023 рік складено Обґрунтований висновок щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідно до якого ОСОБА_1 у Декларації за 2023 рік зазначила недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 1 445 034, 54 грн., що становить розмір від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання цієї декларації.

Дані про об`єкт декларування, що перебуває у володінні або користуванні суб`єкта декларування або членів його сім`ї, зазначаються в декларації, якщо такий об`єкт перебував у володінні або користуванні станом на останній день звітного періоду (за умови що право володіння або користування виникло у суб`єкта декларування не менше ніж за 30 календарних днів, що передували останньому дню звітного періоду) або протягом не менше половини днів протягом звітного періоду (абз. 3 ч. 2 ст. 46 Закону).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону у декларації зазначаються відомості про: об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону № 1700-VII у декларації зазначаються відомості про цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають: дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості.

Для цілей декларування об`єктами нерухомості (об`єктами нерухомого майна) є земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч. 1 ст. 181 ЦК України, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

ОСОБА_1 як суб`єкт декларування у декларації за 2023 рік у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» не зазначила відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:018:0070 загальною площею 1971 м2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - НОМЕР_1 , що належить їй на праві часткової власності (1/2 частки) та підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 07.11.2024 № 201-08709124 вартість вказаної частки земельної ділянки становить 24 137, 18 грн.

Крім того, ОСОБА_1 не зазначила відомості про квартиру загальною площею 72,1 м2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна - 000, що належить їй на праві спільної часткової власності (3/8 частки) та підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 07.11.2024 № 201-08709297 вартість вказаної частки майна становить 1 339 437, 36 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації за 2023 рік зазначила недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 1 363 574, 54 грн., чим не дотрималась вимоги п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону.

У розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби»» декларації за 2023 рік ОСОБА_1 не зазначила відомості про транспортний засіб DAEWO LANOS, 2003 р.в., VIN-код НОМЕР_2 , дата реєстрації 31.10.2023, що належить їй на праві власності та підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Згідно інформації, наданої Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, вартість вказаного транспортного засобу становить 81 460, 00 грн.

Таким чином, суб`єкт декларування у розділі 6 декларації за 2023 рік зазначила відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 81 460, 00 грн.

Відповідно до Форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка затверджена наказом Національного агентства від 23.07.2021 № 449/21, на початку заповнення декларації суб`єкт декларування ознайомлюється з Правилами заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Після ознайомлення проставляється відповідна відмітка.

Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону (у редакції, чинній станом на дату подання суб`єктом декларування декларацій) упродовж семи днів після подання декларації суб`єкт декларування має право подати виправлену декларацію, але не більше трьох разів.

ОСОБА_1 не скористалася правом подати виправлену декларацію.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 45 Закону у разі самостійного виявлення суб`єктом декларування у декларації недостовірних відомостей після спливу терміну для подання виправленої декларації, передбаченого абз. 1 цієї частини, але до початку проведення Національним агентством повної перевірки цієї декларації, суб`єкт декларування може звернутися до Національного агентства з листом із поясненням причин, що призвели до внесення недостовірних відомостей та неподання виправленої декларації у зазначений термін, додавши підтвердні документи. Подані суб`єктом декларування таким чином відомості мають бути розглянуті НАЗК під час повної перевірки цієї декларації.

ОСОБА_1 при поданні декларації за 2023 рік підтвердила достовірність вказаних відомостей, правом подати виправлену декларацію не скористалась та не направила листа з поясненням причин, що призвели до внесення недостовірних відомостей та неподання виправленої декларації у зазначений термін.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на дату подання декларації становив 2 684,00 гривні.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на дату подання декларації становив 3 028,00 гривні.

Таким чином, ОСОБА_1 у декларації за 2023 рік зазначила відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 1 445 034, 54 грн, що становить розмір від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи сторони захисту про відсутність умислу на вчинення правопорушення суд сприймає критично як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_1 до початку заповнення декларації підтвердила ознайомлення із заповненням та поданням декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкт декларування мав можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації, а перед підписанням декларації підтвердив повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки.

Крім того, суд відхиляє аргументи захисника стосовно наявності підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення на додаткове оформлення оскільки на думку захисника адміністративний матеріал не підсудний Оболонському районному суду м. Києва.

Суд звертає увагу, що адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 направлено до Оболонського районного суду м. Києва на виконання постанови Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2025. Як вбачається з наведеної постанови суду, протоколу судового засідання від 11.02.2025, клопотання захисника ОСОБА_2 від 11.02.2025 та протоколу опитування особи від 10.02.2025, Печерський районний суд м. Києва задовольнив клопотання захисника Горбової А.С. та повернув адміністративний матеріал до Управління стратегічних розслідувань в м. Києві для направлення для розгляду за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

В обґрунтування клопотання від 11.02.2025 захисник ОСОБА_2 вказав, що ОСОБА_1 здійснювала подачу зазначеної вище декларації зі свого місця фактичного проживання та реєстрації, яке розташоване в Оболонському районі м. Києва. На підтвердження цих обставин захисник надав у Печерському районному суді м. Києва протокол опитування особи від 10.02.2025, підписаний власноручними підписами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Крім того, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення №69 від 07.01.2025 містить час та місце вчинення адміністративного правопорушення.

В свою чергу, виходячи з системного аналізу законодавства України про адміністративні правопорушення, спори між судами про підсудність справ про адміністративні правопорушення не допускаються.

Відтак, доводи сторони захисту про необхідність повернення протоколу про адміністративне правопорушення на додаткове оформлення суд сприймає критично, як спосіб захисту з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності та, як наслідок, уникнення від неї.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, як подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, а саме зазначення відомостей, які відрізняються від достовірних, на загальну суму 1 445 034, 54 грн., що становить розмір від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2023 рік.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та ступінь її вини.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

На підставі наведеного, з урахуванням особи, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 36, 40-1, 172-6, 245, 251, 254, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2025 року.

Суддя В. М. Ковальова