Справа № 127/8678/25
Провадження № 3/127/1834/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2025 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за п. 5 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до вимог ст.ст. 5, 37 Закону України «Про державну таємницю» Управлінням Служби безпеки України у Вінницькій області, 28.02.2025 в ході розгляду матеріалів службового розслідування, які надійшли з військової частини, виявлено триваюче порушення вимог статей 21, 22 Закону України «Про державну таємницю» та пунктів 42, 49, 51, 74, 76, 88 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, а саме: начальником групи секретного документального забезпечення військової частини ОСОБА_1 порушено порядок надання допуску та доступу до державної таємниці. Зокрема, в ході проведення комплексної перевірки стану охорони державної таємниці у військовій частині, з`ясовано, що згідно записів, зроблених у картці за формою згідно з додатком 6 до Порядку, допуск до державної таємниці громадянці ОСОБА_2 надано 27.03.2013 за формою 2 розпорядженням УСБУ у Вінницькій області № 52/д. В подальшому розпорядженням СБУ від 20.08.2015 № 101/д, форму допуску до державної таємниці було знижено до третьої. Таким чином, відповідно до вимог п. 76 Порядку, допуск до державної таємниці втратив чинність 27.03.2023. Водночас, відповідні документальні матеріали для переоформлення допуску до державної таємниці на адресу УСБУ у Вінницькій області на момент проведення перевірки не надсилались. При цьому, громадянка ОСОБА_2 продовжує перебувати на посаді, яка передбачає оформлення допуску до державної таємниці та працює із секретними документами, доступ до державної таємниці їй не припинявся.

ОСОБА_1 є особою, на яку відповідно до статті 21 Закону та вимог пункту 42 Порядку покладено обов`язки із виконання заходів за дотриманням порядку надання, скасування, переоформлення допуску та надання доступу до відомостей, що становлять державну таємницю у вказаній вище установі.

Таким чином, ОСОБА_1 , всупереч вимог статей 21, 22 Закону та пунктів 42, 49, 51, 74, 76, 88 Порядку, функціональних обов`язків, порушено порядок надання допуску та доступу до державної таємниці, а саме: вчасно не направлено до органу СБУ документи, передбачені пунктом 56 Порядку для оформлення допуску до державної таємниці, а також не припинено доступ до державної таємниці у разі закінчення строку дії допуску до державної таємниці, внаслідок чого в установі створено загрозу витоку секретної інформації. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене пунктом 5 частини 1 статті 2122 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Порушення встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи у її відсутності, та зазначено, що вона погоджується із викладеним у протоколі та в подальшому порушень не допускатиме.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість здійснення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши обставини справи та наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення № 6 від 28.02.2025, витягом з наказу № 134 від 30.07.2020, довідкою про проходження служби, витягом з наказу № 118 від 01.07.2020, копії зобов`язань у зв`язку із допуском до державної таємниці, копіями допуску до державної таємниці, копіями функціональних обов`язків, копією посвідчення УБД, матеріалами службового розслідування.

Суд зазначає, що ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує положення ст.ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, її слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 212-2, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя