Справа № 132/334/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2025 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Сєлін Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Служби безпеки України у Вінницькій області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Сигнал Козятинського району Вінницької області, українки, громадянки України, начальника групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.5 ч.1 ст.212-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи начальником групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, та особою, на яку відповідно до положень ст.21 Закону України «Про державну таємницю», п.42 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року №939, покладено обов`язки із виконання заходів за дотриманням порядку надання, скасування, переоформлення допуску та надання доступу до відомостей, що становлять державну таємницю, в порушення вимог ст.ст.21, 22 Закону України «Про державну таємницю», п.п.42, 49, 51, 74, 88 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, а також функціональних обов`язків, порушила порядок надання (припинення) допуску та доступу до державної таємниці, а саме вчасно не направила до органу СБУ документи, передбачені п.56 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, для оформлення допуску до державної таємниці, а також не припинено доступ до державної таємниці після закінчення строку дії допуску до державної таємниці, внаслідок чого створено загрозу витоку секретної інформації, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене п.5 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в передбаченому законом порядку. Відповідно до графи «Пояснення та зауваження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» протоколу про адміністративне правопорушення № 2 від 03.01.2025 року, ОСОБА_2 зазначає, що обставини викладені в протоколі підтверджує, свою вину у вчиненні даного правопорушення визнає, обіцяє більше не допускати порушення закону, та просить розглянути справу у її відсутності.

Згідно статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 2 від 03.01.2025 року слідує, що ОСОБА_2 , будучи начальником групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, та особою, на яку відповідно до положень ст.21 Закону України «Про державну таємницю», п.42 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року №939, покладено обов`язки із виконання заходів за дотриманням порядку надання, скасування, переоформлення допуску та надання доступу до відомостей, що становлять державну таємницю, в порушення вимог ст.ст.21, 22 Закону України «Про державну таємницю», п.п.42, 49, 51, 74, 88 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, а також функціональних обов`язків, порушила порядок надання (припинення) допуску та доступу до державної таємниці, а саме вчасно не направила до органу СБУ документи, передбачені п.56 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, для оформлення допуску до державної таємниці, а також не припинено доступ до державної таємниці після закінчення строку дії допуску до державної таємниці, внаслідок чого створено загрозу витоку секретної інформації, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене п.5 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

За диспозицією пункту 5 частини 1 статті 212-2 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає за порушення законодавства про державну таємницю, а саме порушення встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.5 ч.1 ст.212-2 КУпАП, в повному обсязі доведена матеріалами даної справи: протоколом про адміністративне правопорушення № 2 від 03.01.2025 року; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 від 29.06.2022 року № 975/АГТ «Про надання доступу до відомостей, що становлять державну таємницю»; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 від 29.08.2023 року № 22-РС; зобов`язанням ОСОБА_2 у зв`язку з доступом до державної таємниці від 08.06.2022 року; витягом з функціональних обов`язків начальника групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці; актом розслідування від 27.10.2024 року; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 від 28.10.2024 року № 2809 «Про результати службового розслідування», письмовим поясненням ОСОБА_2 від 27.10.2024 року, та іншими матеріалами.

Відповідно до положень частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно частини 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно приписів статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт порушення ОСОБА_2 законодавства про державну таємницю, а саме порушення встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці, знайшов своє підтвердження та повністю доведений поза розумним сумнівом в ході судового розгляду, а її дії за п.5 ч.1 ст.212-2 КУпАП, правильно кваліфіковано.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно положень статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Санкцією частини 1 статті 212-2 КУпАП передбачене покарання у виді накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд враховує обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Враховуючи вимоги закону, конкретні обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_2 слід накласти стягнення в межах санкції, встановленої за вказане правопорушення.

Дане стягнення на думку суду буде необхідним та достатнім для її виховання, попередження вчинення нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами, та повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

З урахуванням цього, з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 212-2, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.5 ч.1 ст.212-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510грн.00коп. в дохід держави на рахунок на рахунок (IBAN) UA0002001, отримувач: ГУК у Вінницькій обл./Він.обл/21081300, (ЄДРПОУ) 37979858, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605грн.60коп. на номер рахунку (IBAN) UA0026001, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя