ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/977/25 Справа № 243/9662/24 Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І. О. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Кривий Ріг

08.04.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., при секретарі судового засідання Шевченко В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну захисника Сьори О.М., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міскрайонного суду Донецької області від 21.02.2025р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності

за участю захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_2

особи, щодо якої провадження закрито (в режимі ВКЗ) ОСОБА_1

в с т а н о в и л а :

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі, захисник:

- вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи не дотримався повноти та всебічності розгляду справи;

- зазначає, що закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП не передбачає визнання винуватості особи, оскільки суперечить принципу гуманізму під час тлумачення закону про кримінальну відповідальність, а саме якщо відповідне положення містить елемент невизначеності, і не може бути усунуте з урахуванням конкретних чи загальних норм, таке положення має застосовуватись за найбільш сприятливих для особи варіантом з усі з можливих відповідно до правової позиції ВП ВС, викладеному у постанові від 02.02.2023р. у справі № 735/1121/20;

- зазначає, що ОСОБА_1 не була згодна із правопорушенням, про що вказала у протоколі від 05.11.2024р., проте їй не було забезпечено огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відповідно до вимог ч. 4 ст. 266-1 КУпАП, а ому такий огляд є недійним;

- вказує, що виклад фактичних обставин справи в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника Сьори О.М. та особи, щодо якої провадження у справі закрито ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_3 визнано винуватою у тому, що 05.11.2024р. о 09:00год. вона перебувала на території тимчасового розташування підрозділу в/ч НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_3 суд першої інстанції поклав:

- протоколом про адміністративне правопорушення ДНК-2 № 5626 від 05.11.2024р., відповідно до якого 05.11.2024р. о 09:00год. солдат ОСОБА_1 , перебувала на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 10100 від 05.11.2024р., який проводився в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з якого вбачається, що під час огляду ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, кількість алкоголю в організмі ОСОБА_1 склала 0,787‰;

- військовий квиток серії НОМЕР_2 , яким підтверджено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Суд першої інстанції дослідивши сукупність доказів, вважав, що винуватість ОСОБА_3 підтверджується матеріалами та вони беззаперечно вказують на наявність в її діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При цьому суд першої інстанції, встановивши підстави для закриття провадження у справі відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, визнав ОСОБА_3 винуватою у чиненні адміністративного правопорушення, провадження у справі закрив без накладення на неї адміністративного стягнення.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 не може погодитись із рішенням суду першої інстанції про визнання її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та дійшов висновку, що суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст. 245, 251, 280 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У порушення вказаної вимоги закону суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи, повно та всебічно не з`ясував їх у точній відповідності із законом, що призвело до помилковості висновків суду щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 05.11.2024р. лейтенант ОСОБА_1 05.11.2024р. о 09:00год. перебувала на території тимчасового розташуванням підрозділу в/ч НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що диспозиція ч. 3 ст. 172-20 передбачає відповідальність за: 1) Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або 2) поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або 3) виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, 4) відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду».

У даному випадку об`єктивною стороною правопорушення з боку ОСОБА_1 мала б бути: 1) або поява ОСОБА_1 на території військової частини в нетверезому стані, або 2) виконання нею обов`язків військової служби в нетверезому стані.

Проте, об`єктивна сторона правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 наведена як: «Перебування на території тимчасового розташуванням підрозділу в/ч НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду», та таке формулювання обвинувачення не передбачено диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто не утворює складу адміністративного правопорушення.

У подальшому, суд першої інстанції при формулюванні обвинувачення визнаного судом доведеним змінив зміст обвинувачення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно навівши обвинувачення відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При цьому суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у відповідній графі «пояснення особи» не погодилась із ним, свою винуватість не визнала.

Така ж позиція була висловлена стороною захисту і у клопотанні про закриття провадження у справі.

Проте відповідно до акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.11.2024р. у графі «З результатом згоден» вписані прізвище, ім`я, по-батькові ОСОБА_1 та стоїть підпис (а.с. 5)

При цьому, до акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.11.2024р. свідки були вписані, проте протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності свідків.

Слід також наголосити, що письмові пояснення свідків у матеріалах справи відсутні, до судового засідання свідки судом першої інстанції не викликались та не допитувались, судом першої інстанції не були усунуті суперечності щодо незгоди ОСОБА_1 із правопорушенням, викладені у протоколі, та її згода із результатами огляду, відображена в акті огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції вважає достовірними заперечення своєї винуватості ОСОБА_1 , які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки вони узгоджуються із вимогами клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі, та вимогами апеляційної скарги, тобто ОСОБА_1 була висловлена незмінна позиція щодо заперечення результатів огляду на стан сп`яніння.

Статтею 266-1 КУпАП передбачений огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 4 ст. 266-1 КУпАП у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була виявлена за місцем служби у стані алкогольного сп`яніння, який був встановлений за допомогою газоаналізатора, показник якого склав 0,787 ‰. У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 висловила свою незгоду, вину не визнала.

З урахуванням наведеного уповноважена особа, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отримавши незгоду ОСОБА_1 щодо результатів огляду, повинна була вжити заходів для проведення її огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, та після чого долучити до матеріалів справи результати такого огляду, або ж отримати відмову ОСОБА_1 від такого огляду та зафіксувати таку відмову у присутності свідків, або із застосуванням відеозапису.

Проте матеріали справи не містять доказів дотримання уповноваженою особою, яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, вимог ст. 266-1 КУпАП, а отже слід констатувати, що порядок огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений із істотним порушенням вимог КУпАП.

Відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції, встановивши наведені порушення норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки матеріали справи щодо ОСОБА_1 не містять достовірних та достатніх доказів про чинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, при обставинах викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про скасування оскаржуваної постанови, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Сьори Оксани Миколаївни в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міскрайонного суду міста Донецької області від 21.02.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову Слов`янського міскрайонного суду міста Донецької області від 21.02.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя