Справа № 214/7737/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 квітня 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ЗСШ №73 вихователем фізкультури, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААД №737993 від 26.08.2024 року встановлено, що 26.08.2024 року о 00.34 год. в м. Кривому Розі по вул. Вільної Ічкерії, 75, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN Passat» з д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Факт правопорушення зафіксований на відеореєстратор «XIAOMI» БК 475456, 475374, 475377, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від адвоката ОСОБА_1 Янковського В.А. надійшли письмові заперечення, відповідно до яких останній просить закрити справу про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що при підготовці матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції були допущені значні порушення, на підставі чого вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на те, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної вимоги розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

До протоколу додані наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №737933 від 26.08.2024 року (а.с. 1), направлення на огляд водія транспортного засобу в КЗ «КПНД» ДОР від 26.08.2024 року (а.с.3), роз`яснення про відсторонення від права керування транспортним засобом від 26.08.2024 року (а.с. 4), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5), рапорт інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 ППП в м. Кривий ріг УПП в Дніпропетровській області рядового поліції Л. Шпак (а.с. 6), диск (а.с. 7), довідка Національної автоматизованої інформаційної системи ГСЦ МВС України, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом НОМЕР_2 . (а.с. 8).

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом або чи відмовлялась вона від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Так, в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення ААД №737933 від 26.08.2024 року, направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт працівника поліції та відеозапис події від 26.08.2024 року.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші відомості, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи. В підтвердження вини ОСОБА_1 суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, який не може бути беззаперечним доказом факту вчинення останнім правопорушення.

Окрім того, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення та не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів. Отже, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не може бути однозначно підтвердженим доданим до протоколу рапортом працівника поліції.

Положеннями ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, в судовому засіданні встановлено порушення співробітниками поліції вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015.

Положеннями п.2.5 ПДР України закріплено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.7 розділу І, Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, суб`єктивної наявність прямого умислу та спеціального суб`єкта водія.

Так, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського слідує, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу під його керуванням та після того, як поліцейський зазначив, що вбачає у нього ознаки сп`яніння, а також повідомивши його, про те, що відповідно до п. 2.5 ПДР України, він має право відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, тоді на таке повідомлення, що в нього є право вибору ОСОБА_1 , відмовився від проходження такого огляду.

Далі, водій ОСОБА_1 , після повідомлення йому поліцейським про перебування його в статусі правопорушника і що на нього буде складений протокол, виявив бажання скористатися своїми правами відповідно до ст. 268 КУпАП мати адвоката та попросив поліцейського забезпечити йому захисника методом виклику захисника на місце події, про що повідомив поліцейського про це двічі та двічі отримав відмову, поліцейські мотивували, це тим, що в даному випадку захисник не викликається.

Також, матеріали справи не містять достовірних відомостей про те, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 прослідувати до медичного закладу для проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння. Замість цього, останні склали щодо нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України, тобто відмову водія від проходження відповідного огляду.

Окремо суд зазначає, що з переглянутого відеозапису, не встановлено наявності в діях та поведінці ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, вказаних у протоколі, таких як: «виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці». Навпаки, з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 чітко та адекватно відповідає на всі запитання працівників поліції, а його поведінка повністю відповідає обстановці, за якої відбувається спілкування.

Отже, зазначені на цих відеозаписах фактичні обставини подій та зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації, мають суттєві суперечності. Із доданих до протоколу відеозаписів неможливо встановити чи було роз`яснено ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до приписів ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення від 26.08.2024 серії ААД №737993 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не є належним та допустимим доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

Окремої уваги заслуговує відсутність у наданих суду доказах посилань на причину зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Так, Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII визначено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Зокрема, статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

З відеозапису, який був оглянутий в судовому засіданні, взагалі не вбачається, що ОСОБА_1 , допустив порушення Правил дорожнього руху та матеріали справи також не містять таких доказів.

Тобто, фактично, у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а саме лише посилання у рапорті на положення п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», не визначає правомірність зупинки транспортного засобу за відсутності доказів допущення його водієм порушень ПДР України.

Отже, за результатами судового розгляду суд дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду у медичному закладі, у встановленому законом порядку.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому. За таких обставин, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження належними доказами.

Отже, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №737993 від 26.08.2024 року оцінка правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, що встановлені в судовому засіданні та підтверджені матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках цієї справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.33-35, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Чернова