КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2300/25
Провадження № 3/552/518/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 року суддя Київського районного суду м. Полтави Любчик В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ТОВ «АЛЬЯНС ГІГАНТ», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Полтави надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 3006/16-31-04-07-12 від 18.03.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Згідно протоколу № 3006/16-31-04-07-12 від 18.03.2025 року, при проведенні камеральної перевірки ТОВ «АЛЬЯНС ГІГАНТ» (п.н. 43790231), що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Семена Антонця, 20, встановлено порушення посадовою особою ТОВ «АЛЬЯНС ГІГАНТ» - керівником ОСОБА_1 ведення податкового обліку, п. 49.2 пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, а саме: несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2024 року з граничним терміном подання 20.11.2024, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу. А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які, у разі визнання особи винною, повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, цим процесуальним документом особа фактично притягається до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище, фактично є обвинуваченням.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Судом встановлено, що в протоколі № 3006/16-31-04-07-12 від 18.03.2025 року керівнику ОСОБА_1 інкримінується «несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2024 року з граничним терміном подання 20.11.2024».

Разом з тим в акті зафіксовано «неподання податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2024 року з граничним терміном подання податкової звітності 20.01.2025».

Таким чином складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, суть правопорушення викладена в протоколі не відповідає суті правопорушенню виявленому в акті № 1994/16-31-04-07-11/43790231 від 12.02.2025 (а.с. 1-4).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

З огляду на обставини, встановлені під час розгляду, з урахуванням положень, викладених у рішенні ЄСПЛ від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 284, 163-1 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Любчик