Справа № 706/436/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року м.Христинівка

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Школьна А.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідності ОСОБА_1 , розглянула справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВПД № 3 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання обов`язків щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вжив алкоголь та 04.04.2025 о 18 год 36 хв був доставлений до приймального відділення із алкогольним отруєнням.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП права ОСОБА_1 роз`яснені.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення визнала повністю та пояснила, що 04.04.2025 вона із чоловіком, який доводиться вітчимом для сина, перебувала у справах в с. Велика Севастянівка. На її телефон із мобільного номера сина зателефонував друг ОСОБА_3 та повідомив, що той погано себе почуває та потрібно, щоб хтось приїхав. Чоловік ОСОБА_4 відразу поїхав до м. Христинівка, сина забрав неподалік першої школи та завіз до приймального відділення лікарні, де йому діагностували алкогольне отруєння та надали необхідну медичну допомогу. В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що поїхати із чоловіком не змогла, тому що також себе зле почувала через алергію. При розмові із сином, останній повідомив, що в центрі міста вживав слабоалкогольні напої, від яких йому стало недобре.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали вказаної вище адміністративної справи, суд приходить до таких висновків

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків та осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/ або неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП України, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Преамбула Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі - Закон № 2402-ІІІ) визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні (ст. 2 Закону № 2402-ІІІ).

Держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону № 2402-ІІІ).

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону № 2402-ІІІ).

Відповідно до статті 35 Закону № 2402-ІІІ особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Аналіз приписів Закону № 2402-ІІІ дає змогу дійти висновку, що під невиконанням обов`язків щодо виховання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання неповнолітніх. Ухилення батьків та осіб, що їх замінюють від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, тощо.

Отже, правовою підставою для покладення відповідальності на батьків за ч.1 ст.184 КУпАП є наявність ознак та елементів складу правопорушення, що полягає в невиконанні батьками обов`язків щодо утримання, виховання, навчання, захисту прав та інтересів неповнолітніх (малолітніх).

За результатами розгляду справи суддею встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на неї законом покладено обов`язки щодо виховання сина, забезпечення йому необхідних умов життя та навчання. Водночас ОСОБА_1 ухилилась від виконання покладених на неї обов`язків, не забезпечила належний контроль за дозвіллям сина, внаслідок чого малолітній вжив алкогольні напої та із алкогольним отруєнням був доставлений до медичного закладу.

Окрім повного визнання вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, її вина також доводиться дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи про адміністративне правопорушення, у тому числі:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 231589 від 04.04.2025, зміст якого наведено вище (а.с. 1);

- наданими працівнику поліції ОСОБА_1 поясненнями, в яких вона вказала про те, що 04.04.2025 вони з чоловіком у справах поїхали до села Велика Севастянівка, тому залишили дітей вдома, за місцем їх проживанням. 04.04.2025 на мобільний номер зателефонував син ОСОБА_3 , однак в телефоні розмовляв інший хлопчик, який повідомив, що ОСОБА_3 нудить, йому дуже погано, та що потрібно приїхати. Чоловік дізнавшись про те, одразу поїхав до м. Христинівка. Поблизу школи №1 забрав сина та повіз до приймального відділення, де з`ясувалось, що у сина алкогольне отруєння. В приймальному віддаленні ОСОБА_3 надали необхідну допомогу. Коли чоловік спілкувався з сином він повідомив йому , що придбав алкоголь у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » поруч із парком Шевченка (а.с.3);

- опитаний щодо подій 04.04.2025 ОСОБА_5 пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з дружиною ОСОБА_1 та дітьми: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 04.04.2025 вони разом з дружиною поїхали у справах до с. Велика Севастянівка, діти залишилися дома. Коли були в селі на телефон дружини зателефонували та повідомили, що сину ОСОБА_3 погано та потрібно щоб хтось приїхав. Тому він поїхав до м. Христинівка, біля школи №1 забрав Давида та завіз його до приймального відділення лікарні, де повідомили, що у нього алкогольне отруєння. Лікарі надали необхідну допомогу ОСОБА_3 . Потім вони спілкувалися з ОСОБА_3 , він повідомив, що випив алкоголь, а саме « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 », які він придбав у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в м. Христинівка (а.с. 4).

- ОСОБА_2 у своїх поясненнях вказав, що 04.04.2025 о 15 год він пішов з дому в центр м. Христинівка із друзями. Вказав, що мати дала на його потреби 50 гривень. В парку ім. Шевченка зустрів знайому дівчину та попросив її купити йому «Рево», на що та погодилась та купила слабоалкогольний напій. Після випитого йому стало зле, що було далі він не пам`ятає. Пригадує лишеє, що вітчим привіз його до лікарні, де йому надали медичну допомогу (а.с. 5).

Відповідно до довідки, виданої 04.04.2025 КНП «Христинівська багатопрофільна лікарня» Христинівської міської ради, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , звертався у приймальне відділення з діагнозом алкогольного сп`яніння (а.с. 6).

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що мають доказове значення у їх сукупності, суддя вважає що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за невиконання нею, як матір`ю, обов`язків щодо виховання малолітньої дитини.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, щире розкаяння винної, відсутність обтяжуючих обставин, і вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі, що відповідно до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ст. 40 1 КУпАП з ОСОБА_1 , на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 7, 9, 184, 245, 247, 251, 276, 283- 285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником на рахунок: (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл./тг м.Христин/ 21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37930566; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача UA0023757; код класифікації доходів бюджету 21081100). Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу упродовж 15 днів, в порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави (отримувач платежу: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці. Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду. Скаргу на постанову у справі може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через Христинівський районний суд Черкаської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя Альона ШКОЛЬНА