Справа № 342/391/25
Провадження № 3/342/124/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М. розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від ГУ ДПС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, керівника ПФГ «Поточище», (так зазначено в протоколі)

за ч.1 ст.163-1 КУпАП,-

В с т а н о в и в :

В протоколі № 695 від 08.04.2025 зазначено, що 12.03.2025 керівник ПФГ «Поточище» ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 4 кв. 2024 р. граничний термін подачі якої 20.02.2025.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зіст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі по тексту - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до роз`яснень Європейського суду з прав людини у справах «Верітас проти України`та «Сокуренко та Стригун проти України»,суд не може вважатися «судом, встановленим законом`у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що на даний час подальший розгляд справи є неможливим, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений працівником ДПС Самілою Д.В. з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Насамперед суд звертає увагу працівників ДПС, що в протоколі зазначена адреса проживання ОСОБА_1 в с.Поточище Городенківського району.

З чого слідує, що працівники ДПС, які є посадовими особами ГУ ДПС в Івано-Франківській області, не звертають увагу, що в результаті децентралізації проведеної в 2020 році Городенківський район у зв`язку із ліквідацією районів в Україні, тепер став частиною Коломийського району і село Поточище не може в 2025 році відноситись до району який припинив своє існування в 2020 році.

У зв`язку із чим працівники ДПС станом на 2025 рік на переконання суду мають належним чином виконувати свої посадові обов`язки та коректно зазначати в протоколі адресу проживання особи якій вони інкримінують вчинення правопорушення із демонстрацією знання чинного законодавства України, щоб у суду була можливість повідомити належним чином правопорушника про час і місце розгляду справи.

Також слід зазначити, що в протоколі працівниками ДПС зазначено про не притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності.

Стаття 163-1 КУпАП складається із декількох частин.

Ч.1 ст. 163-1 КУпАП передбачає відповідальність осіб за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно ч.2 ст.163-1 КУпАП підлягає притягненню до відповідальності особа за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Згідно інформації про наявність справ в суді ОСОБА_1 11.11.2024 притягувався до адмінвідпвідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Але працівниками ДПС не зазначено в протоколі про його притягнення до адмінвідповідальності протягом року за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, та не зазначено чому його дії кваліфіковано ними саме за ч.1 ст.163-1 КУпАП, всупереч вимогам ч.2 цієї статті.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку , встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зазначені вище недоліки не дають можливості суду прийняти рішення у відповідності до вимог ст.245 КУпАП та надати об`єктивну оцінку діям особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також суд звертає увагу і на приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, відповідно до яких суд, будучи неупередженим і безстороннім, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.

Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14).

Зважаючи на вище наведене суд на даний час позбавлений можливості винести законне та обгрунтоване рішення по справі без отримання цих даних.

У зв`язку із чим, вважаю за необхідне вказану справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП, повернути до ГУ ДПС в Івано-Франківській області, а саме працівникам ДПС слід надати суду вищезазначену інформацію з прводу належного місця проживання ОСОБА_1 та надати обгрунтовану інформацію з приводу належної кваліфікації його дій ними саме за відповідною частиною ст.163-1 КУпАП зазначеної ними в протоколі №695, у найкоротші строки, щоб суд мав змогу розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 163-1, 256, 264, 265 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП повернути до ГУ ДПС в Івано-Франківській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Гайдич Р. М.