Номер провадження: 33/813/835/25
Головуючий у першій інстанції Косіцина В. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

з участю секретаря судового засідання Уманець А.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Косинського Євгена Вікторовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2025 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2025 року у справі скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що ОСОБА_1 від проходження огляду не відмовлявся.

Посилається, що поліцейськими порушено порядок огляду на стан сп`яніння, отже результати огляду є недійсними.

В матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Факт керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння зазначений в протоколі не підтверджується, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано надати зразки ані крові, ані слини, ані змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Крім того, ОСОБА_1 від керування транспортними засобами не відстороняли.

ОСОБА_1 та його захисник Косинський Є.В. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до суду надано протокол серії АБА № 113742 від 26.06.2024 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 113742 від 26.06.2024 року вбачається, що 26.06.2024 року о 00:05 годині в м. Одеса, вул. Черняховського, 1б, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus GS300, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я КНП ООМДПЗ ООР відмовився.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 керував т/з із ознаками наркотичного сп`яніння, проте відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тому дійшов висновку про наявність у винних діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом не заперечує.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на те, що працівниками поліції порушено порядок огляду на стан сп`яніння, тому вважає, що результати огляду є недійсними.

Положеннями п. 2 - 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 113742 від 26.06.2024 року містить посилання на те, що під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та складання протоколу застосувалися технічні засоби відеофіксації ПВР 471358, 471511, 471653, 471649.

З відеозапису вбачається, що транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції.

Працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти тест на стан наркотичного сп`яніння за допомогою експрес-тесту або прослідувати з ними до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння та також роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду (диск 1 відеозапис № 471511 на 00:11:20 - 00:13:33 годині).

Після повторного пропонування працівниками поліції пройти відповідний огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 повідомив, що відмовлятися він точно не буде (диск 1 відеозапис № 471511 на 00:28:28 - 00:28:38 годині).

В медичному закладі, після огляду ОСОБА_1 лікарем медичного закладу запропоновано здати зразки сечі, на що ОСОБА_1 повідомив про відсутність зазначеної потреби, проте після наполягання лікаря зайшов до вбиральні, вийшовши повідомив про відсутність біологічної потреби (диск 1 відеозапис № 471511 на 01:03:55 - 01:04:31 годині).

Працівниками поліції та працівником медичного закладу було запропоновано ОСОБА_1 випити води та зачекати, після чого спробувати здати зразки сечі ще раз, проте ще двічі після цього ОСОБА_1 повідомляв про відсутність зазначеної біологічної потреби, виходячи з вбиральні (диск 1 відеозапис № 471511 на 01:53:14 - 01:54:00 годині, диск 2 відеозапис № 471511 на 02:58:27 - 02:59:10 годині).

Отже, між першою та третьою спробою здати зразки сечі минуло майже дві години.

З наданого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 не вчинив належних дій спрямованих на проходження огляду у медичному закладі.

Положеннями п. 12 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п.13 Розділу ІІІ Інструкції).

Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений (п. 14 розділу ІІІ Інструкції).

З аналізу наведених положень вбачається, що положення п.13 Розділу ІІІ Інструкції не зобов`язує лікаря використовувати для дослідження кров, а надає йому можливість її використання, якщо в обстеженої особи неможливо взяти зразки біологічного середовища, зазначених у п.12 цього розділу Інструкції.

Апеляційний суд зазначає, що наявність в Інструкції норми, яка містить перелік видів біологічного середовища, які, окрім сечі, можуть бути відібрані, не передбачає можливості особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, обирати вид біологічного середовища, яке вона бажає здати. Зазначений виняток встановлений для випадків, коли відсутня реальна об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища.

Окрім зазначеного, огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем медичного закладу, у який доставлений водій транспортного засобу, при цьому, враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у цьому закладі охорони здоров`я.

У медичному закладі ОСОБА_1 погодився на здачу зразків сечі, заперечень не висловлював.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не наполягав на здачі саме аналізу крові, або іншого матеріалу, та разом з тим, не перебував у становищі яке об`єктивно унеможливлювало взяти зразки біологічного середовища - сечі, погодився здавати аналіз сечі, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Не зважаючи на висловлено усну згоду пройти огляд у медичному закладі шляхом здачі біологічного матеріалу для дослідження сечі, ОСОБА_1 повідомляв неодноразово, що у нього відсутня фізіологічна потреба у цьому.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що під час очікування ОСОБА_1 між спробами здати зразки біоматеріалу (сечі), відеозаписами зафіксовано вживання останнім води.

З огляду на дії ОСОБА_1 в медичному закладі, які зафіксовані відеозаписами, апеляційний суд вважає, що останні були спрямовані на небажання проходити огляд, вимоги лікаря щодо проходження огляду за допомогою здачі біоматеріалу (сечі) останній не виконував на протязі тривалого часу, що обґрунтовано розцінено, як відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку, оскільки з моменту приїзду до медичного закладу було достатньо часу для відібрання відповідних матеріалів для аналізу.

Отже, порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння судом не встановлено.

Під час огляду у медичному закладі ОСОБА_1 не зазначав про наявність хронічних захворювань чи певних фізіологічних вад, які б унеможливлювали відібрати біологічний матеріал (зразок сечі).

В суді апеляційної інстанції такі обставини особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зазначала.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння апеляційний суд не приймає, оскільки з наданого відеозапису вбачається, що відповідне направлення працівником поліції передано працівнику медичного закладу під час доставлення ОСОБА_1 .

Посилання в апеляційній скарзі на не відсторонення від керування транспортним засобом судом не приймаються, оскільки такі доводи не спростовують вину ОСОБА_1 та не свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з урахуванням наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів, апеляційний суд розцінює як такі що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Обставини правопорушення й вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, а тому висновок Приморського районного суду м. Одеси, викладений у постанові є законним та обґрунтованим, отже відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2025 року без змін.

Керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2025 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова