ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/23066/24

Провадження № 33/820/75/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника Кордас Ж.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кордас Ж.А. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

За постановою суду, 17.08.2024 року о 07 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м. Хмельницькому, по вул. Кам`янецька, 122/2, керував автомобілем «ВАЗ 21093-20» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, результат алкогольне сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9(а) ПДР України і вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Кордас Ж.А. подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати, визнати невинним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною, оскільки в матеріалах відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно підтверджують перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був проведений поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу недозволеним до застосування технічним приладом. Відповідно до відповіді №843-10 від 09.10.2024 року, наданої офіційним дистриб`ютором виробника концерну Драгер в Україні компанією Saturn Data International, яка наявна в матеріалах справи, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Drager Alkotest 6810, серійний заводський номер ARAM 3544 за №П51QМ000737824 від 11.01.2024 року, було чинне до 11.07.2024 року. Відповідна повірка газоаналізатора через 6 місяців. Проте, до теперішнього часу вказаний газоаналізатор до уповноваженого сертифікованого сервісного центру Драгер не надходив, та не обслуговувався.

Крім того, прострочений термін сервісного технічного обслуговування, регулювання та повірки газоаналізатора Drager Alkotest 6810 підтверджено і відповіддю відділення №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Апелянт стверджує, що висновок медичного закладу про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є неналежним доказом, оскільки у ньому не зазначено рівень алкоголю в крові останнього, а лише зазначено перебування в стані алкогольного сп`яніння. Однак, рівень алкоголю в крові 0,2 проміле теж вказує на стан алкогольного сп`яніння, та є допустимим для керування транспортним засобом. Інші докази, які б підтверджували рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Також захисник зауважує, що гранична норма алкоголю в крові в розмірі 0,2 проміле встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На законодавчому ж рівні в Україні допустимий рівень алкоголю в крові не передбачений, тому в даному випадку підлягають застосуванню норми міжнародного права в галузі дорожнього руху.

У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові, у відповідності до національного законодавства, не повинен перевищувати 0,50 гр. чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.

У підсумку апелянт наголошує, що мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, що у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається становить 0,5 проміле.

Заслухавши пояснення захисника адвоката Кордас Ж.А., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 245 КУпАП, передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушень, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 від 17.08.2024 р., в якому зафіксовано обставини вчиненого правопорушення;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, з яких убачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння з допомогою приладу «Drager Alkotest 6810», результат - 0,54 проміле, з яким останній не погодився;

- роздруківки результату приладу «Drager Alkotest 6810», з якого убачається, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння становить 0,54 проміле;

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР від 17.08.2024 року, якими підтверджується, що ОСОБА_1 вказаного дня проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння. За висновком лікаря - перебування у стані алкогольного сп`яніння;

- відеозапису події від 17.08.2024 року, якими підтверджується, що ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21093-20» д.н.з. НОМЕР_1 , який було зупинено працівником поліції. В ході спілкування працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. На пропозицію поліцейського водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alkotest 6810», результат тесту - 0,54 проміле. В подальшому погодився проїхати до КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, де двічі пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат 0,46 проміле та повторний 0,44 проміле;

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був проведений поліцейськими недозволеним до застосування технічним приладом, є помилковими, оскільки відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для газоаналізаторів - один рік.

Окрім того, відповідно до копії свідоцтва, долученого до справи захисником Кордас Ж.А. (а.с.47), про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alkotest 6810», № ЗАВ. №ARAМ- 3544, виробник Drager Safety AG & Co, KGaA, Німеччина, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, вбачається, що він пройшов повірку 11.01.2024, свідоцтво чинне до 11.01.2025.

Ставити під сумнів вказану повірку апеляційний суд не вбачає.

Наявна в матеріалах справи роздруківка з технічного приладу «DragerAlcotest» є належним та допустимим доказом, оскільки отримана у встановленому законом порядку та підтверджує перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування ним транспортним засобом «ВАЗ 21093-20» д.н.з. НОМЕР_1 .

Щодо граничної норми алкоголю в крові водія відповідно до міжнародної практики, на які є посилання в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд роз`яснює наступне.

Відповідно до положень частини 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 % проміле алкоголю в крові.

Відповідно до «Віденської конвенції про дорожній рух» від 08.11.1968р., яка ратифікована Україною У національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25мг на літр повітря що видихається (0,25 проміле).

З матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_1 , згідно роздруківки результату приладу «Drager Alkotest 6810», було виявлено 0,54% проміле алкоголю в повітрі. Даний показник перевищує вказану гранично допустиму норму, а тому доводи сторони захисту апеляційний суд розцінює як бажання ухилення від адміністративної відповідальності.

Твердження захисника стосовно того, що висновок медичного закладу про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є неналежним доказом, оскільки у ньому не зазначено рівень алкоголю в крові останнього, а інші докази в матеріалах справи відсутні, не спростовують висновку суду про доведеність вини останнього в інкримінованому йому правопорушенні, оскільки відповідно до відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, 17.08.2024 року водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР. Результат тесту згідно роздруківки 0,54 проміле, результат проходження огляду в медичному закладі 0,46 проміле, повторний 0,44 проміле.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем у закладі охорони здоров`я та жодних порушень порядку проведення такого огляду не виявлено.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 висловлював свою незгоду із результатами такого огляду, ознайомившись з висновком лікаря.

Відповідно до пункту 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Між тим, ОСОБА_1 такий висновок КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР від 17.08.2024 року щодо результатів огляду його на стан алкогольного сп`яніння не оскаржив

Відтак, медичний огляд ОСОБА_1 щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, а доводи апеляційної скарги про неналежність медичного висновку лікаря про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань чи доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні і не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя.

п о с т а н о в и л а :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2024 стосовно ОСОБА_1 залишити без зміни, апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.