П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року Справа № 607/4729/25

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 255837 від 25 лютого 2025 року, 23 січня 2025 року о 13 год 13 хв в с. Підгородне, вул. Стрийська, 7 ОСОБА_2 будучи посадовою особою, відповідальною за видачу документа про технічну справність ТЗ, що підлягають обов`язковому контролю, під час фотофіксації проведення перевірки щодо автомобіля «БАЗ А079.19» д.н.з. НОМЕР_1 , зафіксовано, що на вказаному автобусі, бічні світло відбивальні пристрої не трикутної форми та відсутні.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та дату судового засідання був належним чином повідомлений, шляхом направлення за місцем його проживання, зазначеним у протоколі, судової повістки про виклик до суду та розміщенням оголошення на сайті «Судова влада». Про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Тому на підставі ст.268 КУпАП, вважаю, що справа може бути розглянута у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що до адміністративної відповідальності можливо притягти особу лише у разі наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення

Частиною першою статті 127-1 КпАП України передбачено відповідальність за видачу документа про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) видача документа про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу; 2) видача документа про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, без проведення перевірки його технічного стану; 3) видача спеціального знака державного зразка з порушенням встановленого Законом порядку укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю.

Суб`єкт адміністративного проступку спеціальний (посадові особи).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 127-1 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №255837 від 25 лютого 2025 року, до матеріалів справи долучено лист Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) за №31/19-299 від 27 січня 2025 року.

Зі змісту вказаного листа вбачається, що 27 січня 2025 року уповноваженою особою сервісного центру МВС за результатами здійснення моніторингу інформації про результати проведення обов`язкового технічного контролю встановлено, що суб`єкт здійснення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів випробувальна лабораторія ПП «ТЕХОГЛЯД 2017» дільниця №19, номер реєстрі 01198, яка знаходиться по вул. Стрийська, 7В с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області, 23 січня 2025 року о 13 год 13 хв видав протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №01198-00058-24 на транспортний засіб «БАЗ А079.19», номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 з порушенням вимог законодавства у сфері проведення обов`язкового технічного контролю, а саме: у переданих до реєстру ОТК матеріалах фотофіксації процесу проведення перевірки технічного стану, зафіксовано, що на вказаному автобусі бічні світловідбивальні пристрої не трикутної форми відсутні. Наявність таких зовнішніх світлових пристроїв, обов?язкова для всіх категорій колісних транспортних засобів, довжина яких перевищує 6 м. згідно таблиці 6 пункту 1 глави 5 розділу II Вимоги. Таким чином, суб?єкт здійснення ОТК, не виконав абзац 2 пункту 1 глави 5 розділу ІІ Вимоги. Не дотримався обсягів перевірки, порушив вимоги пунктів 12 та 18 Порядку проведення ОТК і не зафіксував дані недоліки згідно Додатку 5 вказаного Порядку за кодом оцінки невідповідності 4.2.3.1 (ліхтар, колір світла, місце установки, сила світла або маркування не відповідають вимогам). Ураховуючи викладене та керуючись абзацами 23, 24, 25 пункту 3

Порядку формування реєстру ОТК та абзацом 9 підпункту 1 пункту 7 Порядку моніторингу, прийнято рішення про визнання протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01198-00058-25 від 23 січня 2025 року недійсним, про що внесено відповідну інформацію до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Разом із тим, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Наявний в матеріалах справи лист Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) за №31/19-299 від 27 січня 2025 року не підтверджує обставин, викладених у протоколі та не свідчить про факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки сам по собі цей лист містить інформацію про виявлену працівниками сервісного центр невідповідність протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу вимогам законодавства про транспорт. Більше того, зі змісту вказаного листа вбачається, що сервісний центр просить провести за даним фактом відповідну перевірку для вжиття заходів реагування стосовно посадових осіб ПП «ТЕХОГЛЯД 2017» дільниця №19. Таким чином, вказаний лист не свідчить, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, здійснив видачу документа про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу.

Крім цього, працівниками поліції до матеріалів справи не долучено будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є посадовою особою та перебуває у трудових відносинах з ПП «Техогляд», не долучено посадової інструкції ОСОБА_1 , якою передбачено обов`язок останнього здійснювати контроль за проведенням перевірки технічного стану транспортного засобу та/або безпосередньо здійснювати таку перевірки.

Також, поліцейськими не долучено сам протокол перевірки технічного стану транспортного засобу «БАЗ А079.19», номерний знак НОМЕР_1 , від 23 січня 2025 року №01198-00058-25, порушення складення якого інкримінується ОСОБА_1 .

Суд не приймає до уваги долучений до матеріалів справи наказ ПП «Техогляд» №8-к від 15 січня 2020 року при прийняття на роботу ОСОБА_3 на посаду технічного керівника дільниці, оскільки такий наказ стосується іншої особи, а тому будь-якого правового значення для вирішення даної справи не має.

Інших достатніх, належних і допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127-1 КУпАП суду не надано.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували те, що вказане правопорушення вчинене саме ОСОБА_1 та те, що саме він є тією посадовою особою, яка згідно вимог закону повинна нести відповідальність за його вчинення.

Таким чином, матеріали справи не містять об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127-1 КУпАП, зокрема факт видачі останнім документа про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу.

За таких обставинах, дослідивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127-1 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини» та «Леванте проти Латвії», неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 127-1 КУпАП, а тому суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 127-1 КУпАП та вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно нього слід закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України ст. ст. 22, 36, 127-1, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі вимог п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя І.М. Черніцька