Єдиний унікальний номер: 379/191/25
Провадження № 3/379/165/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Разгуляєва Олександра Володимирівна, розглянувши матеріали справ, що надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП паспорт та РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 2 КУпАП

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ,

УСТАНОВИЛА:

До Таращанського районного суду Київської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №225359 від 20.01.2025 року о 22 год 55 хв 19.01.2025 в с. Ківшовата, вулиця Свободи, водій керував т.з. ВАЗ 2101, д.н.з НОМЕР_1 в с. Ківшовата по вул. Соборна,75, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Drager ARNK №0534 тест 3863 позитивний 0,61%0, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР- керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу, швидкість та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та суду пояснив, 19.01.2025 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були випивші в барі с. Ківшовата та поїхали додому. Через хвилин 20 вони йому зателефонували та попросили, щоб він підійшов до церкви та сів за кермо. Хвилин через 5 він сів за кермо, ще не завів машину, виїхала поліція і почала їхати на зустріч. Працівники поліції змусили його дути в трубку, казали або дуєш або заберуть машину. Хотіли саме на нього або його брата скласти протокол. Йому не пропонували їхати в лікарню, не показували результати огляду. Не роз`яснювали, що в разі незгоди з результатом можна пройти огляд у лікаря. Результат тестування йому не озвучили, направлення не давали. Раніше на нього вже складали протокол за ст. 126 КупАП.

Захисник Ковальський В.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_4 транспортним засобом не керував, відсутня згода Тетерука з результатами огляду, а працівники поліції не запропонували пройти огляд у лікаря.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оглянувши відеозапис, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно-небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Так, частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху встановлено що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За визначенням п.1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до матеріалів справи долучено відеозапис, який здійснено на нагрудну камеру поліцейського та автомобільний відеореєстратор та записано на носій (компакт-диск) DVD-R 4.7 GB/120 min/ 16-x, які є додатками до протоколу ЕПР№1 № 225359 від 20.01.2025 року. На дисках міститься напис з однієї сторони: « ОСОБА_1 ч.1 ст.130 19.01.2025».

З дослідження відеозапису з нагрудної камери поліцейського судом встановлено, що 19.01.2025 о 22:53:30 годині патрульний автомобіль під`їхав до припаркованого на узбіччі дороги авто. Біля автомобіля стоять три хлопця серед яких Тетерук (інтервал часу 22:53:30«clip-0» диск 1/2). О 23:37 працівником поліції запропоновано ОСОБА_4 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager на місці зупинки транспортного засобу та о 23:38 працівник поліції вказує, що вбачає в Тетерука ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. о 23:43 год, було проведено тестування ОСОБА_4 на стан сп`яніння. Поліцейський вказує йому, що він керує транспорним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не показавши результат огляду та не надавши останньому чек з результатом тесту для ознайомлення. Поліцейський не з`ясовує згоду з результатом огляду та не роз`яснює, що в разі незгоди з результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Поліцейський направляється до службового автомобіля, де складає відносно ОСОБА_1 протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт керування транспортним засобом підтверджується відеозаписом з відео реєстратора зі службового автомобіля працівників поліції (відеозапис «clip-3» на диску «2/2»). З даного відеозапису вбачається, як транспортний засіб ВАЗ 2101, д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 здає назад в сторону узбіччя. При цьому в процесі руху автомобіля з нього виходять по черзі два хлопця. Після зупинки автомобіля ОСОБА_1 перелазить на заднє пасажирське сидіння.

Згідно п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015№ 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Суд зазначає, що проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015№ 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008№ 1103 (далі Порядок).

Відповідно до ч. 2 ст.266КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Про те, як вбачається із переглянутого відео, працівник поліції в порушення п. п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції після проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не надав можливості висловитись після проведення огляду, щодо результату огляду, чи згоден останній з результатами огляду, не роз`яснив, що в разі незгоди з результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, не показав результат огляду та не надав останньому роздруківку тесту для ознайомлення, склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

За положеннями частини 3 статті 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 6 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За правилами п.7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відтак, нормами чинного законодавства України визначено дві підстави направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, якими є: відмова особи від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу; висловлення водієм незгоди з результатами огляду, проведеного на місці зупинки автомобіля.

Пунктами 12 та 8 Розділу ІІ Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

В силу приписів ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Як вбачається з матеріалів даної справи, в таких міститься, оформлене працівником поліції, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.03.2025, видане о 22 год 54 хв, згідно з яким ОСОБА_1 направляється на огляд до КНП ТМР «Таращанська МЛ», що свідчить про те, що останній не погодився з результатами його огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, що є передумовою оформлення направлення, водночас, матеріали справи не містять відомостей про причини, з яких водій не був доставлений до медичного закладу.

За принципом «дозволено все, що прямо не заборонено законом» діють виключно суб`єкти приватно-правових відносин, тоді як органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи згідно зі ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 7 Порядку №1103 поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, а відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Суд критично ставиться до результатів огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки на відео зафіксовано, як продувши прилад Drager «ALKOTEST 6820», працівник поліції не надав можливості ОСОБА_1 висловитись з приводу проведеного огляду , а відкразу вказав йому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та пішов складати протокол,. При цьому ОСОБА_1 не висловлював свою згоду з результатом тесту, а працівник поліції в разі незгоди мав запропонувати ОСОБА_1 пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я. Крім того, після роздруківки тесту працівник поліції не надав його ОСОБА_1 для підпису, натомість почав складати протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, і вже після складення протоколу надав для підпису роздруківку тесту та акт огляду.

Крім того, суд зауважує, що адміністративні матеріали, складені 19.01.2025 стосовно ОСОБА_1 , містять суттєві суперечності, зокрема, з відеозаписів події вбачається, що о 23 год 43 хв. ОСОБА_1 розпочав процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора, однак, в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.03.2025 зафіксовано час, який передував початку огляду, а саме: 22 год 54 хв.

Водночас, згідно файлу «clip-0» диск 1/2,«clip-1» диск1/2 знятий на нагрудну бодікамеру іншого поліцейського, відеозапис розпочинається з руху службового автомобіля та працівників поліції (інтервал часу 22:53:31 по 22:54:51).

Інших доказів матеріали справи не містять.

З викладених вище мотивів вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Так, 26.04.2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження № К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 Верховний Суд роз`яснив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З огляду на наявні істотні порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, порушення працівниками поліції процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, - суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Відтак, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у даній справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 51, 126, 247, 264-266, 283, 284, 290, 291 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя

Таращанського районного суду

Київської області Олександра РАЗГУЛЯЄВА