ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/281/25

3/609/184/2025

17 квітня 2025 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з СПД № 2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РВП ГУНП України в Тернопільській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності:

- за ч. 3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

24 березня 2025 року до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №618754 від 12.03.2025, з якого вбачається, що «08.03.2025 року о 23:00 год ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 вчинив відносно свого дядька ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлював словесні образи, погрози, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 3,14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчиненого повторно протягом року».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання особа, стосовно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився, однак подав письмову заяву, в котрій просив адміністративні матеріали про вчинення домашнього насильства відносно дядька ОСОБА_2 розглядати без його присутності. З рішенням суду згідний.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №618754 від 12.03.2025; постановою Шумського районного суду Тернопільської області №609/1326/24 від 17.10.2024; протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.03.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.03.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.03.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 12.03.2025; характеристикою №369 від 12.03.2025 наданою сільським головою Великодедеркальської сільської ради на громадянина ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Частина 3 ст. 173-2 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до п.п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 даного Закону особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Досліджені у судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_1 діяв умисно з наміром вплинути на психіку потерпілого дядька ОСОБА_2 , шляхом висловлювання словесних образ, погроз, чим спричинив емоційну невпевненість останнього, що могло завдати шкоду психічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 , тим самим порушивши його права і свободи.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 протягом року вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Так, постановою Шумського районного суду Тернопільської області №609/1326/24 від 17.10.2024 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

З огляду на приписи ст.251 КУпАП, зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення (який є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій), письмові документи, письмові пояснення самого правопорушника, який усвідомлював протиправність своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки і бажав або свідомо допускав настання цих наслідків, письмові пояснення потерпілого є належними та допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене цією статтею.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ступінь його вини, відсутність обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, характеризуючи дані, а тому, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді адміністративного арешту.

Крім того, відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що програма для кривдника комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм (ч.ч. 1,2 ст.28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Таким чином, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, враховуючи систематичний характер протиправних дій ОСОБА_1 , з метою припинення вчинення кривдником домашнього насильства в подальшому, зміни його насильницької поведінки, формування нової неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення ОСОБА_1 на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в порядку ст. 39-1 КУпАП на строк 3 (три) місяці.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 23, 39-1, 40-1, ч.ч. 3 ст.173-2, ст.ст. 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід держави.

Направити ОСОБА_1 на строк 3 (три) місяці на проходження програми для кривдників, що діє за адресою: АДРЕСА_2 (спеціаліст ОСОБА_4 ).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за непроходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК