П О С Т А Н О В А

10 квітня 2025 року м. Київ

Справа №371/50/2025

Апеляційне провадження №33/824/2342/2025

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Миронівського районного суду Київської області від 17 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Постановою Миронівського районного суду Київської області від 17 березня 2025 року ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодився із зазначеною постановою ОСОБА_1 , 26 березня 2025 року його представником - Пастушенко М.В. через систему «Електронний суд» подано апеляційну скаргу.

Однак, перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах ОСОБА_2 , матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч.1 ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно з ч. 2 ст. 271 КУпАП повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додаються витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За рішенням Конституційного Суду України №13-рп/2000 від 16 листопада 2000 року було встановлено, що положення ч.1 ст.59 Конституції України треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і зазаконом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. При цьому, було визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ч.1 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яким обмежується право на вільний вибір особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як захисника своїх прав, крім адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Зазначене вище рішення було ухвалене в листопаді 2000 року й відповідало положенням діючої на той час редакції Конституції України. У той же час, за Законом України №1401-VIII від 02 червня 2016 року Конституцію України було доповнено ст.131-2, відповідно до якої до Основного Закону внесені зміни, за якими виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також щодо представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Цим же Законом України розділ XV «Перехідні положення» Конституції доповнено п. 16-1, за змістом якого представництво відповідно до ст.131-2 Конституції України виключно адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Держава в особі відповідних органів визначає певне коло суб`єктів надання правової допомоги та їх повноваження. Аналіз чинного законодавства України з цього питання дає підстави визначити, зокрема, такі види суб`єктів надання правової допомоги:

державні органи України, до компетенції яких входить надання правової допомоги (Міністерство юстиції України, Міністерство праці та соціальної політики України, нотаріат тощо);

адвокатура України як спеціально уповноважений недержавний професійний правозахисний інститут, однією з функцій якого є захист особи від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах (ч.2 ст.59 Конституції України);

суб`єкти підприємницької діяльності, які надають правову допомогу клієнтам у порядку, визначеному законодавством України;

об`єднання громадян для здійснення та захисту своїх прав і свобод (ч.1 ст.36 Конституції України).

Отже, з урахуванням викладеного вище, згідно з положеннями ст.131-2 Конституції України, яка є нормою прямої дії, з 01 січня 2018 року виключно адвокат здійснює представництво особи в апеляційному суді у справах про адміністративні правопорушення.

При цьому, Закону України, який би регулював питання надання правової допомоги фахівцями в галузі права прийнято не було, що виключає можливість фахівців у галузі права представляти інтереси осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу від імені ОСОБА_1 , подано та підписано ОСОБА_2 , якою на підтвердження своїх повноважень до апеляційної скарги долучено договір про надання юридичних послуг від 07 лютого 2025 року, диплом магістра ОСОБА_3 за спеціальністю «Правознавство», та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, види економічної діяльності: 69.10 діяльність у сфері права (основний), 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Однак, відповідно до положень ст. 131-2 Конституції України, яка є нормою прямої дії, з 01 січня 2018 року виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в апеляційному суді, і виключення, що містяться в цій статті не містять категорію справ щодо адміністративних правопорушень.

Матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_2 , є адвокатом.

Разом з тим, за відсутності статусу адвоката, наявність у ОСОБА_2 , вищої юридичної освіти, та наявність договору про надання юридичних послуг від 07 лютого 2025 року, укладеного між нею та ОСОБА_1 , не свідчить про наявність у неї права бути захисником ОСОБА_1 , у справі про притягнення до адміністративної відповідальності в апеляційному суді.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_2 , не є особою, яка, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, має право подати апеляційну скаргу на постанову Миронівського районного суду Київської області від 17 березня 2025 року, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ст. ст. 271, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миронівського районного суду Київської області від 17 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.