Провадження №: 3/336/1270/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 квітня 2025 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна, з участю захисника особи,яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Вініченка А.Ю.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зі слів мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,місце роботи не вказав,РНОКПП НОМЕР_1

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 ч.1 КУпАП,-

встановила:

18.01.2025 року о 00-14 годині, в м. Запоріжжя, по вул.Кругова 3, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Astra номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку було здійснено шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу,чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України,за що передбачена відповідальність ст.122-2 ч.1 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 по суті порушення надати пояснення у відповідній графі протоколу відмовився(а.с.1),не надав їх також у виді письмового документу окремо.

На розгляд справи в суді особисто ОСОБА_1 протягом часу надходження справи до суду жодного разу не з`явився з невідомих причин.

Згідно матеріалів справи,23.01.2025 р. ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги з адвокатом Вініченком А.Ю.

На підставі ордеру № 122935,виданого адвокатом Вініченком А.Ю., останнього уповноважено надавати правничу допомогу ОСОБА_1 під час розгляду справи у Шевченківському районному суді м.Запоріжжя .

Під час розгляду справи в суді за участю адвоката Вініченка А.Ю.,останній зазначив,що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення фактичні обставини правопорушення,у якому обвинувачується ОСОБА_1 ,на його думку,доказами не підтверджуються.

Підстав для відкладення розгляду справи за клопотанням захисника для додаткового спілкування з Момотом С.О.після дослідження доказів у справі суддя не вбачає,оскільки ОСОБА_1 жодного разу до суду особисто не з`явився,письмових пояснень не надав,таке клопотання суддя не вважає спрямованим на з`ясування обставин справи,а розцінює як спрямоване на безпідставне затягування розгляду справи з урахуванням обмежених строків накладення адміністративного стягнення,з метою уникнення ОСОБА_1 від відповідальності.

Суддя вважає, що вищевказані обставини та процесуальна поведінка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності протягом розгляду справи в суді дає підстави для обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи без його участі.

За своїм значенням принцип диспозитивності не є абсолютним, тому він не може служити виправданням безпідставного здійснення процесуальних прав, не пов`язаних з метою реального захисту своїх інтересів у встановленому законом порядку.

Дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права, однак по суті спрямовані на деструктивність судового розгляду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, може заявляти клопотання перед судом про відкладення розгляду справи, якщо існують поважні причини, які не дозволяють їй приймати участь у судовому засіданні. Однак, наявність вказаних причин повинна бути належним чином підтверджена особою, яка заявляє відповідне клопотання про відкладення розгляду справи.

Аналізуючи наведене, суддя вважає, що розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 не порушує права на організацію ефективного захисту його інтересів.

Враховуючи приписи ст. ст. 268, 277 КУпАП, у зв`язку з тим, що в справі наявні достатні дані про обізнаність особи зі своїми правами, про місце розгляду справи в суді, та відсутні обставини, які перешкоджають розгляду справи, суддя не вбачає підстав відкладати справу лише з формальних міркувань та вважає можливим розглянути справу у відсутності правопорушника,з участю його захисника, в межах розумного строку та на підставі наявної в матеріалах справи сукупності доказів.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням досліджених доказів,відеозапису,суддя встановила, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення,яке ставиться йому за провину,знайшла своє підтвердження ,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,що знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно до п. 8.9 (а) ПДР України ,вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою:

а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки;

б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

в) гучномовного пристрою;

г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Водієм згідно п.1.10 ПДР є будь-яка особа,що керує транспортним засобом,вершник,візник,погонич тварин,який веде їх за поводдя,прирівнюється до водія.Водієм є також особа,що навчає керуванню,знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у ОСОБА_1 низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин,користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі, на вимогу поліцейського зупинити транспортний засіб.

Поліцейським під час спілкування з ОСОБА_1 після зупинки керованого ним автомобіля було повідомлено підстави зупинки:п.7 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію»,згідно якої поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Згідно з наказом голови Запорізької обласної державної адміністрації, начальника обласної військової адміністрації від 30.11.2023 № 662 «Про запровадження комендантської години на території області» на території м.Запоріжжя комендантська година діє з 23:00 до 05:00 години ранку.

На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Відтак,рішення про зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було прийнято поліцейським на законних підставах,оскільки він рухався у комендантську годину на території,де комендантську годину запроваджено.

Суддя акцентує увагу на тому,що виконання вимог п.2.4 ПДР є обов`язком водія,при цьому жоден із нормативних документів не дає права оспорювати таку вимогу поліцейського або її ігнорувати.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КпАП України підтверджена матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 18.01.2025 року серії ЕПР №223756, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив під час керування автомобілем вимоги п. 2.4, 8.9 (а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а саме: за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу;

- рапортом інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області ДПП Владислава Коробки про обставини виявлення під час чергування транспортного засобу Opel Astra н.з. НОМЕР_2 ,котрий рухався під час комендантської години.За змістом рапорту,капралом поліції Косяк В.було надано вимогу про зупинку диском з червоним світлоповертачем,водій її проігнорував,в подальшому в ході переслідування транспортного засобу водій неодноразово не виконував вимогу про зупинку транспортного засобу,яку було здійснено шляхом увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу;

- відеозаписом події, яка була досліджена в судовому засіданні. Зокрема,при дослідженні відеозапису як додатку до протоколу про адміністративне правопорушення,встановлено,що екіпаж патрульної поліції 18.01.2025 р.під час дії комендантської години при патрулюванні вул.Кругової в м.Запоріжжі виявив автомобіль Opel Astra сірого кольору,який у комендантську годину рухався в бік вул.Червоної та не відреагував на сигнал про зупинку,здійснений встановленим на службовому автомобілі поліції диском з червоним світлоповертачем. Натомість, автомобіль Opel Astra сірого кольору збільшив швидкість руху, почалося його переслідування службовим автомобілем поліції,була передана інформація про невиконання водієм автомобіля Opel Astra сірого кольору вимоги про зупинку та повідомлено напрямок його руху. Під час переслідування поліцейським була подана повторно вимога про зупинку транспортного засобу Opel Astra сірого кольору за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та спеціального звукового сигналу,а також за допомогою гучномовного пристрою прийняти вправо та зупинитись,така вимога була подана щонайменше чотири рази.

Враховуючи відсутність на проїзній частині інших автомобілів, ОСОБА_1 не міг не чути,не бачити подану поліцейським вимогу про зупинку та не розуміти,що вона адресована саме йому.

В подальшому на відеозапису видно,що автомобіль Opel Astra сірого кольору не виконав вимогу про зупинку,пришвидшився,намагаючись втекти від переслідування,протягом певного часу тривало його переслідування автомобілем патрульної поліції,після чого автомобіль зупинився,а водій намагався втекти,але був затриманий. Водій назвав свої особисті дані,проте пред`явити будь-які документи на вимогу поліцейського відмовився.

Звертає увагу на себе той факт,що протягом всього часу спілкування з працівниками поліції,до завершення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1 ,крім висловлювань на адресу поліцейських у нецензурній формі,не наводив жодного факту,який би спростував викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини справи ,не спростовано цих обставин і при розгляді справи в суді.

Від ОСОБА_1 ані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення,ані протягом часу розгляду справи в суді не надійшло пояснень по суті порушення,яке йому інкриміновано.

В матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом під час вимоги з боку працівника поліції щодо зупинки транспортного засобу та складання щодо нього протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Досліджений суддею відеозапис надає можливість,навіть за відсутності пояснень ОСОБА_1 , повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення,зокрема,самого ОСОБА_1 .Дослідженими відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та певні деталі і обставини, які прямо вказують на нього як на правопорушника, який керував транспортним засобом та не виконав вимогу поліцейського про його зупинку .

Як передбачено ст.6 КОНВЕНЦІЇ

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проаналізувавши всі досліджені при розгляді справи письмові докази та відеоматеріали, суддя дійшла висновку, що вони є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак, відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано,в тому числі при розгляді справи за участю захисника Момота С.О..

Отже, не виконавши вимогу поліцейського про зупинку керованого ним транспортного засобу, ОСОБА_1 порушив приписи п. 2.4 ПДР,в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді адвокат Вініченко А.Ю.в інтересах ОСОБА_1 висловив позицію захисту про те,що ,на його думку,у справі відсутні докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні тих дій,які ставляться йому за провину .

Однак,при дослідженні доказів,які є логічними,послідовними,допустимим,а своїй сукупності достатніми, суддею не встановлено підстав для висновку про недоведеність тих звинувачень,які інкриміновані ОСОБА_1 ,а доводи захисника повінстю цими доказами спростовані.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 передбачене санкцією статті 122-2 ч.1 КУпАП стягнення у вигляді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,не вбачаючи підстав для звільнення особи від відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб(на час вчинення правопорушення), а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 605,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,суддя-

постановила:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ,що становить 119 гривень в дохід держави

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача: UA0008001,Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху.

.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок

Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, у розмірі 238 гривень;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду .

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови,а щодо постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,-протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи,щодо якої винесено постанову,може бути поновлено органом(посадовою особою),правомочним розглядати скаргу.

Суддя Ю.А.Галущенко

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ___________ 20___рік