Провадження №3/748/366/25
Єдиний унікальний № 748/560/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Базарної М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; військовослужбовця вч НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення у тому, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП за таких обставин.

14 січня 2015 року Президентом України видано Указ «Про часткову мобілізацію» № 15/2015, затверджений Законом № 113-VIII від 15 січня 2015 року, у зв`язку з чим почав діяти особливий період.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №113 від 22 квітня 2024 року лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира 4 навчальної роти НОМЕР_3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 . Таким чином лейтенант ОСОБА_1 є військовою службовою особою, а саме є військовослужбовцем, який обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків.

Встановлено, що 07 лютого 2025 року близько 16.30 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла доповідь про те, що 07 лютого 2025 року близько 16.15 год. солдат ОСОБА_2 самовільно залишив військову частину НОМЕР_4 .

В подальшому 09 лютого 2025 року солдат ОСОБА_2 був затриманий співробітниками Національної поліції та представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У своїх поясненнях солдат ОСОБА_2 стверджує, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 07 лютого 2025 року близько 07.00 год.

Таким чином, командир 4 навчальної роти НОМЕР_3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_1 07 лютого 2025 року не здійснював належний контроль за особовим складом, не знав дійсний стан справ у підрозділі та не перевіряв наявність особового складу відповідно до вимог статей 58, 59, 111 та 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та функціональних обов`язків.

Разом з цим, у період з 01 грудня 2024 року по 09 лютого 2025 року самовільно залишили військову частину 14 військовослужбовців 4 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , що свідчить про неналежну організацію у підрозділі такого внутрішнього порядку, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.

Таким чином, лейтенант ОСОБА_1 в порушення статей 11, 16, 58, 59, 111 та 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України недбало поставився до виконання обов`язків військової служби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто, недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному не визнав, зазначив, що солдат ОСОБА_2 проходив службу у навчальній частині з 05 лютого 2025 року. 07 лютого 2025 року зранку і до обіду ОСОБА_2 був у частині, а під час банних процедур близько 14 год. 30 хв. виявили його відсутність, про що він невідкладно повідомив чергового по батальйону та за вказівкою командира роти проводились пошукові заходи в напрямку с. Ковпита. 08 лютого 2025 року він також приймав участь у пошукових заходах, однак вони результатів не дали. Виявили ОСОБА_2 ВСП поблизу АДРЕСА_2 , він був у важкому психологічному стані, на вигляд мав проблеми із психічним здоров`ям, міг мати порушення в просторовій уяві, блукав по лісу після скоєння самовільного залишення військової частини, пояснював, що хотів побачитись з батьком. Стосовно скоєння самовільного залишення військової служби іншими військовослужбовцями зазначив, що перший навчальний батальйон розташований на ділянці місцевості більше 1 гектара в лісовій місцевості, де важко відслідковувати переміщення. Крім того частина з цих осіб скоїли самовільне залишення військової частини з госпітлю чи не повернулись з відпустки. Про кожен факт самовільного залишення військової частини було повідомлено командира військової частини протягом 15 хвилин, як то передбачено Алгоритмом дій посадових осіб військових частин ЗСУ, для подальшого повідомлення органу Служби правопорядку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується виною у формі необережності: коли особа, яка його вчинила, не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Диспозиціяст. 172-15 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, невиконання яких вважається недбалістю.

Верховний Суд у постанові від 21.05.2021 у справі № 185/12161/15-к вказав, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Відносно ОСОБА_1 , як командира 4 навчальної роти НОМЕР_3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 складено протокол, що він 07 лютого 2025 року не здійснював належний контроль за особовим складом, не знав дійсний стан справ у підрозділі та не перевіряв наявність особового складу відповідно до вимог статей 58, 59, 111 та 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та функціональних обов`язків.

Згідно письмових пояснень солдата ОСОБА_2 він самовільно залишив військову частину 07 лютого 2025 року о 7:00 год, допитати його у судовому засіданні у якості свідка не представилось можливим, оскільки він перебував на лікуванні у відділення № 18 КНП " Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня з 12 березня 2025 року.

Допитані у судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зазначили, що 07 лютого 2025 року ОСОБА_2 був на шикуванні 0 06.00 год та о 07.00 год., також був присутій на сніданку та на завантаженні на автомобіль для проходження навчальних завдань, був присутній при проходженні навчального завдання та був присутній у їдальні на обіді, також був присутній о 14 год. 30 хв. при проходженні банних процедур. ОСОБА_2 забувся рушник, тому повернувся за ним, після чого не повернувся і виявили його відсутність.

З Журналу " Поіменний список для проведення вечірньої перевірки особового складу БЗВП 4 навчальної роти першого навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 " вбачається, що сержант ОСОБА_2 07 лютого та 08 лютого 2025 року значиться " сзч".

Із Доповіді про самовільне залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 вбачається, що 07 лютого 2025 року о 16-00 год. в ході перевірки особового складу четвертої навчальної роти було виявлено відсутність солдата ОСОБА_2 , про що о 16:15 була доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 .

З письмових доповідей командира військової частини НОМЕР_1 про самовільне залишення частини солдатами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які є курсантами четвертої навчальної роти першого навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , вбачається, що за фактами самовільного залишення військової частини повідомлено командира військової частини протягом 15 хвилин, як то передбачено Алгоритмом дій посадових осіб військових частин ЗСУ, для подальшого повідомлення органу Служби правопорядку.

Крім того, у матеріалах справи наявна службова характеристика ОСОБА_1 , згідно якої він характеризується позитивно, сумлінно виконує свої службові обов`язки, постійно працює над підвищенням свого професійного рівня, вивчає військову справу, має добрі теоретичні та практичні навички, знає ділові якості та морально- психологічний стан військовослужбовців своєї роти, має добрі командирські навички.

Таким чином дослідженими судом доказами спростовано, що ОСОБА_1 не здійснював належний контроль за особовим складом, не знав дійсний стан справ у підрозділі та не перевіряв наявність особового складу.

Крім того, частиною 2 статті 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, у той час, як стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, що не відповідає диспозиції ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Норми Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачають для суду можливість перекваліфікувати дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Отже на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.283, ст.284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 172 - 15 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області.

Суддя Хоменко Л.В.