Справа № 751/34/25 Головуючий у 1 інстанції Павлов В. Г.
Провадження № 33/4823/306/25
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника адвоката Бредюка О. М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Бредюка О. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 12 грудня 2024 року, о 23 год. 03 хв., по вул. Олександра Довженка, буд. 48, у м. Чернігові, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Hyundai Santa FE, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. На порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Бредюк О. М. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення.

Звертає увагу суду щодо безпідставної зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , не встановлення у водійки очевидних ознак алкогольного сп`яніння, які б обумовлювали проходження останньою огляду на стан сп`яніння та відсутність категоричної відмови від проходження огляду.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Бредюк О. М. підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши аргументи захисника, переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення додані матеріали відеозаписів, з яких видно, як ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Santa FE, державний номерний знак НОМЕР_1 їде на зустріч поліцейському автомобілю. Підійшовши до автомобіля Hyundai Santa FE, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходилась ОСОБА_1 , поліцейська відразу повідомила причину зупинки, а саме: «… керування транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби …». На питання поліцейської «… звідки їдете?...», ОСОБА_1 відповіла: «…разом з чоловіком їдемо з дня народження…». Під час спілкування з водійкою, та оформлення постанови, працівник поліції виявив у неї явні ознаки алкогольного сп`яніння, а тому була пред`явлена вимога пройти медичний огляд на місці зупинки чи проїхати до найближчого медичного закладу.

Водійка ОСОБА_1 постійно наказувала працівникам поліції виключити камери. На неодноразові вимоги працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, ОСОБА_1 ухилялась від відповіді, будучи не згодною з діями працівників поліції повідомила про відмову від проходження огляду без адвоката та зачинилась у салоні автомобіля.

Такі дії ОСОБА_1 працівником поліції були сприйнятті як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, про що поліцейським було наголошено водійці. Також поліцейським було повідомлено, що за таких обставин ним буде складений протокол про адміністративне правопорушення, що і було зроблено.

Запаху алкоголю відеокамера не передає, проте по уповільненій розмові та рухах були розумні підстави підозрювати про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, тим паче вона сама зізналась, що з чоловіком їде з дня народження.

Відмова від виконання вимоги поліцейських пройти медичний огляд була очевидною. ОСОБА_1 огляд не проходила півгодини, залякувала поліцейського, проте свого обов`язку як водій, не виконала.

Також ОСОБА_1 на відеозапису пояснювала поліцейській, що перебувала на дні народженні з досить впливовими людьми, які допоможуть відправити поліцейського, який виявив в неї ознаки алкогольного сп`яніння, на нульову лінію фронту. Суть розмови водійки, яка супроводжувалась нецензурною лайкою та погрозами, була досить зверхньою та зводилась до підбурювання поліцейської переконати її колегу в недоцільності проведення огляду на стан сп`яніння.

Отже, вказана поведінка особи є не просто обуренням, а більше ніж невідповідною реакцією водія на вимогу поліцейського, що за своєю суттю кореспондується з ознакою алкогольного сп`яніння, визначеною п. 3 Розділу І Інструкції та однозначно свідчить про обґрунтованість визначених працівником поліції ознак алкогольного сп`яніння.

Місцевий суд вірно звернув увагу на те, що працівники поліції близько однієї години очікували прийняття ОСОБА_2 остаточної позиції щодо проходження нею огляду, а відтак твердження захисту про упереджене ставлення або ж поспіх в оформленні адміністративного протоколу є безпідставними.

При цьому відсутність чіткого словесного виразу водія щодо відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння не є підставою вважати, що такої відмови не було. Сукупність дій, поведінки, а також інших мовних виразів та стилістичних звернень на адресу службової особи протягом однієї години є цілком достатньою для висновку щодо відсутності згоди водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що у тому числі обумовлене бажанням винної особи уникнути відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Тобто, ОСОБА_1 , незважаючи на детальне роз`яснення працівником поліції правових наслідків її відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у вигляді складання протоколу про адміністративне правопорушення, свідомо та послідовно відмовлялась виконувати вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується долученим до протоколу відеозаписом.

Наданим відеозаписом в достатній мірі підтверджені обставини викладені в протоколі, а також виконання працівниками поліції вимог Інструкції, КУпАП при його складанні та дотримання процедури виявлення у водія ознак сп`яніння, що за наявності відмови водія у проходженні огляду утворюють об`єктивну сторону інкриміновано правопорушення, та є об`єктивним доказом, який не залежить від особистого сприйняття певних подій, а тому передає перебіг подій в об`єктивній реальності.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Поліцейські не повинні були умовляти водія пройти огляд, достатньо було пред`явити одну вимогу, за відмову від виконання якої настає відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення із доданим до нього у встановленому порядку відеозаписом, у сукупності поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, захисник, наголошуючи на тому, що поліцейськими та судом були порушені права ОСОБА_1 , не звернув уваги на те, що докази таких порушень відсутні, у той час як сама ОСОБА_1 , окрім прав, наділена ще і обов`язками, які повинна неухильно виконувати.

Якщо ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та ухвалив обґрунтоване рішення про накладення стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Бредюка О. М. залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець