справа № 619/1597/25
провадження № 3/619/675/25
ПОСТАНОВА

іменем України

17 квітня 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Риков М.І., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

08 березня 2025 року о 15 год 35 хв молодший сержант ОСОБА_2 під час виконання службових обов`язків за адресою: Харківська область, Харківський район, був виявлений представниками військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння.

В подальшому, ОСОБА_2 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№ 00253). Результат огляду 2.41 проміле. Відповідно до акта медичного огляду ОСОБА_2 знаходиться в нетверезому стані під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду.

У судові засідання, призначені на 04.04.2025 о 14:15, 17.04.2025 о 08:45 ОСОБА_2 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи за допомогою SMS-повідомлення на номер телефона, який зазначений в матеріалах справи, що повністю відповідає Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року № 28; відомостями списку справ, призначених до розгляду у Дергачівському районному суді Харківської області, які розміщені на загальнодоступному офіційному вебпорталі Судової влади України.

На адресу суду надіслав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою та судом вичерпані заходи щодо повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України, суд вважає можливим проводити судовий розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом серії ДНХ № 2/1126 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП в якому особа, відносно якої складено адміністративний протокол власноручно зазначив: «згоден, свою провину визнаю»;

- актом за № 447 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу. Відповідно до акта медичного огляду, ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№ 00253). Результат огляду 2.41 проміле. Огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу проведено за участі двох свідків. Військовослужбовець ОСОБА_2 власноручно підписав даний акт, про свідчить його підпис.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення та акт за № 447 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, суд дійшов висновку, щоОСОБА_2 добровільно дав згоду на огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, пройшов такий огляд в присутності двох свідків, був ознайомлений з відомостями зазначеними у протоколі, власноручно підписав даний протокол. Також належить врахувати, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не висловив будь-яких конкретних зауважень щодо його змісту, зазначив: «згоден, свою провину визнаю», не висловив заперечень відносно того, що він не згоден з актом за № 447 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№ 00253), результат огляду 2.41 проміле, не наполягав проведення такого огляду в закладах охорони здоров`я;

- відомостями, викладеними в рапорті командира відділення забезпечення танкового взводу в/ч НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_3

- копією військового квитка серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 , із якого вбачається, що дана особа на даний час проходить службу та є військовослужбовцем.

Як вбачається із матеріалів справи, військовослужбовець ОСОБА_2 не оскаржував дії командира відділення забезпечення танкового взводу в/ч НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_3 та офіцера Військової служби правопорядку капітана ОСОБА_4 , тобто ОСОБА_2 не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався зі скаргою на дії молодшого сержанта ОСОБА_3 та капітана ОСОБА_4 до їх безпосереднього керівництва, хоча мав для цього достатньо часу. Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання сторони захисту на незаконність дій молодшого сержанта чи капітана під час складення протоколу, акту, проведення огляду або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у цих документах чи інших неправомірних дій.

Усі військовослужбовці ЗСУ незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV.

Згідно ст. 241 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Диспозицією ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Згідно ст. 1 розділ I Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан.

Надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях ОСОБА_2 свідомого ігнорування норм ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в нетверезому станів умовах особливого періоду.

Відповідно до положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП обтяжують або пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Санкція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, передбачає накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно ч. 1 ст. 32-1 КУпАП, арешт з утриманням на гауптвахті встановлюється і застосовується лише у виключних випадках за окремі види військових адміністративних правопорушень.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2 , з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Так, відповідно до наданих суду документів ОСОБА_2 проходить військову службу, тобто сплатити штраф має можливості. Тому суд враховуючи ці обставини вважає за доцільне призначити стягнення у вигляді штрафу.

Щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті, в даному випадку суд вважає, що дане адміністративне стягнення буде не співрозмірним та занадто суворим відносно останнього.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Проте, військовослужбовці звільняються від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" ОСОБА_2 слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 35, 172-20, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу по матеріалам про адміністративні правопорушення: р/р UA0020599, Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код за , отримувач - ГУК Харків обл/МТГ Дергачі/21081100, провадження № 3/619/675/25, справа № 619/1597/25.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя М. І. Риков