Справа № 461/1408/25 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І. Р.
Провадження № 33/811/456/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Кота Романа Степановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накладено на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Місцевим судом встановлено, що 11 лютого 2025 року, о 20 год. 36 хв. ОСОБА_1 прямував у приватну поїздку з України до Польщі через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці смугою руху митного контролю «Зелений коридор» автомобілем марки «FORD FUSION», р.н. НОМЕР_3 , в якості водія.

Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними АСМО «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів, в процесі здійснення митних формальностей та відпрацювання орієнтування з`ясовано, що громадянин ОСОБА_1 ввіз на митну територію України наступний транспортний засіб:. 01 серпня 2024 року 23:46:50 через митний пост «Мостиська» Львівської митниці в митному режимі Комерційне призначення «Тимчасове ввезення до 60 днів» транспортний засіб, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Станом на 11 лютого 2025 року в АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби відсутня інформація щодо вивезення транспортного засобу, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 за межі митної території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

На момент перетину кордону ОСОБА_1 відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МКУ, не надав та з повідомленням, у відповідності до ст.192 МКУ до найближчого митного органу про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили) не звертався.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 на митну територію України більше ніж на 30 діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову місцевого суду, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що місцевим судом не враховано, що він звертався до Львівської митниці з листом та доказами того, що транспортний засіб автомобіль тягач «DAF» RZ934ФМ з 17 вересня 2024 року знаходиться на СТО в м. Івано-Франківську у зв`язку із ремонтом (несправність двигуна).

Зазначає, що представниками Львівської митниці не спростовано даного факту.

15 квітня 2025 року ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання апеляційного суду не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, адвокат Кіт Р.С. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката, який просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, виступ представника Львівської митниці 11 квітня 2024 року на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 6 статті 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Згідно зі ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

За змістом ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, перевищення встановленого ст. 380 МК України строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу або конфіскації транспортного засобу.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил дотримано в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, є вмотивованим, ґрунтується на сукупності зібраних й перевірених судом доказів, зокрема на протоколі про порушення митних правил №00186/UA209000/2025 від 11 лютого 2025 року (а.с.1-4), згідно з яким 11 лютого 2025 року о 20 годині 36 хв. ОСОБА_1 прямував у приватну поїздку з України до Польщі через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці смугою руху митного контролю «Зелений коридор» автомобілем марки «FORD FUSION», р.н. НОМЕР_3 , в якості водія. Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними АСМО «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів, в процесі здійснення митних формальностей та відпрацювання орієнтування з`ясовано, що громадянин ОСОБА_1 ввіз на митну територію України наступний транспортний засіб:. 01 серпня 2024 року 23:46:50 через митний пост «Мостиська» Львівської митниці в митному режимі Комерційне призначення «Тимчасове ввезення до 60 днів» транспортний засіб, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . Станом на 11 лютого 2025 року в АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби відсутня інформація щодо вивезення транспортного засобу, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 за межі митної території України.

Наведені в протоколі обставини стверджуються копією витягом з АСМО Інспектор (а.с. 8), відповідно до якого 1 серпня 2024 року ОСОБА_2 ввіз на територію України транспортний засіб р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 в режимі тимчасового ввезення на 60 днів, витягом з ЄАІС (а.с. 10) з якого вбачається, що за результатами не вивезення транспортного засобу встановлено порушення ОСОБА_2 строків тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування з митну територію України; поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 11), відповідно до яких він зазначає, що транспортний засіб перебуває на ремонтів, документів про ремонт транспортного засобу він не має, митні органи фірма не повідомляла про дані обставини; доповідною запискою (а.с. 12) з якої вбачається, що ОСОБА_2 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 на митну територію України.

Доводи апелянта, що не вивезення в строк транспортного засобу підтверджується тим, що автомобіль перебував на ремонті, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ст. ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Частиною 7 ст. 380 МК України передбачено, що у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування.

Відповідно ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

У випадку, якщо факт аварії чи дії непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог митного законодавства повинна звернутися до митниці, яка здійснює контроль за цими транспортними засобами з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати такий транспортний засіб, а також інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії непереборної сили.

Згідно підпункту 3 п. 3 «Строк тимчасового ввезення та його продовження» розділу ІІ Порядку №657: «Рішення про продовження строку тимчасового ввезення товарів або про відмову в продовженні строку тимчасового ввезення цих товарів приймається керівником митного органу або вповноваженою ним посадовою особою та оформлюється шляхом накладення відповідної резолюції на заяві щодо продовження строку тимчасового ввезення.

Частиною 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно п. 1 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму № 657 (далі - Порядок № 657) положення цього розділу застосовуються у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Пунктом 3 розділу VIII Порядку № 657 передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 розділу VIII Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що застосування ч. 1 ст. 460 МК України можливе за наступних умов: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку) письмове інформування найближчого митного органу про обставини події.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 відповідно до ст. 192 МК України до органу доходів і зборів, щодо обставин аварії та обставин непереборної сили, не звертався у встановленому законом порядку, не повідомив митний орган про неможливість вивезення автомобіля у зв`язку із ремонтом. Доводи ОСОБА_1 , що автомобіль перебував на ремонті, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки ремонт транспортного засобу не відноситься до аварій та обставин непереборної сили, інших доказів неможливості вчасного вивезення транспортного засобу за межі митної території України через пункти пропуску - не надано.

Та обставина, що в матеріалах справи є звернення директора ОСОБА_3 , в якому він повідомляє, начальника Львівської митниці, що автомобіль «DAF» н.з. НОМЕР_1 , перебуває з 17 вересня 2024 року по даний час на сервісі у м. Івано-Франківськ, у зв`язку з несправністю двигуна, не заслуговує на увагу апеляційного суду, оскільки дане звернення було виготовлено 4 березня 2025 року, після складання протоколу про порушення митних правил №00186/UA209000/2025 від 11 лютого 2025 року (а.с.1-4), передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, також апеляційний суд зазначає, що під час складання даного протоколу ОСОБА_1 не представив документів, які підтверджують, що автомобіль знаходиться на станції технічного обслуговування в зв`язку із проведенням ремонтних робіт.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції вину визнав, не оспорював фактичних обставин справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2025 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.481 МК України залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.