Справа № 462/2015/25
ПОСТАНОВА

15 квітня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , повторно протягом року, 25.11.2024 р. близько 15:32 год. перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора» за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 100, шляхом вільного доступу, таємно, вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки з прилавка магазину товар на загальну суму без ПДВ 963, 33 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, ОСОБА_1 , повторно протягом року, 13.12.2024 р. близько 15:40 год. перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора» за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 100, шляхом вільного доступу, таємно, вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки з прилавка магазину товар на загальну суму без ПДВ 1341,67 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, що дає підстави зробити висновок про ухилення останньої від явки до суду.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

У поданій письмовій заяві, долученій до матеріалів справи, ОСОБА_1 свою вину визнала повністю та просила проводити розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , яка про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, на підставі наявних доказів, що узгоджується з принципом судочинства, зазначеному в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, що є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 688759, серії ВАД №688795, заявами від адміністрації магазину «Аврора», довідками про вартість товару, який викрадено, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, із врахуванням ч.2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Керуючись ст. 23, 36, 40-1, 51, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення, із врахуванням ч.2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 /п`ять тисяч сто/ гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійоксудового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.