ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Парохненка С.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Парохненка С.Є. на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 26.10.2024 року о 00.25 годин, керуючи автомобілем «Тесла» д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 40 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, будучи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, оглянутий з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest 6820», № ARНК-0569, тест № 3207, з показником 0,99 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Парохненко С.Є. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для її оскарження, оскільки 26.03.2025 року ним було укладено договір правничої допомоги з ОСОБА_1 , який судом не повідомлявся про дату розгляду справи, копію постанови не отримував, також просить постанову скасувати, закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що працівниками поліції було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки за його вимогою йому не надали можливості зателефонувати адвокату, також у зв`язку з незгодою ОСОБА_1 з результатами огляду на місці його не було направлено на огляд до медичного закладу.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисник Парохненко С.Є. підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, однак матеріали справи не містять відомостей про вручення копії постанови ОСОБА_1 . Також з матеріалів справи вбачається, що захисник Парохненко С.Є. копію постанови щодо ОСОБА_1 отримав 27.03.2025 року та 03.04.2025 року подав апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема: - протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини його вчинення; - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; - відеозаписом місця події; - роздруківкою з результатами огляду водія ОСОБА_1 з використанням спеціального технічного засобу, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння становить 0,99 проміле.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки за його вимогою йому не надали можливості зателефонувати адвокату, не є слушними та спростовуються відеозаписом місця події, відповідно до якого ОСОБА_1 тривалий час намагався додзвонитися до адвоката, при цьому працівники поліції жодним чином не заважали йому в цьому.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, тому оскільки поліцейським не здійснювався розгляд справи, тому порушення права на захист не вбачається.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 з результатами огляду не був згоден, однак направлення йому не видавалось, - є безпідставним, так як відповідно до відеозапису місця події ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою газоаналізатора Alcotest №6820, результат - 0,99 ‰, зазначив, що такий результат можливий, але він йому не подобається, вимогу щодо направлення до медичного закладу не висував та був попереджений про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП. Також згода із результатами огляду зафіксована у письмових доказах - роздруківці та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Парохненку С.Є. строк апеляційного оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Парохненка С.Є. на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2025 року - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко