ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/2363/23 Головуючий в 1 інст. Кольц Д.М.
Провадження №33/807/234/25 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.3ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Берестовської С.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 грн 00 коп.,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою суду, відповідно опису протоколу - 31 березня 2023 року о 15-00 годин молодший лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді командира взводу управління командира батареї певної військової частини, знаходячись на території військового шпиталю, всупереч вимогам ст.ст.11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, виконував обов`язки військової служби за призначенням, - в стані наркотичного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що згідно з виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2255, він на час проведення медичного огляду та складання адміністративних матеріалів перебував на стаціонарному лікуванні.

Наголошує на тому, що військовослужбовець, який перебуває на стаціонарному лікуванні, не є таким, що виконує обов`язки військової служби відповідно до ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».

Окрім того, вказує на те, що судом першої інстанції справу розглянуто без його участі та без належного його повідомлення про дату та час судового засідання, чим порушено його право на захист.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, відомостей щодо отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 матеріали справи не містять, доводи апелянта про те, що про наявність оскаржуваного рішення йому стало відомо лише 01 грудня 2024 року - після отримання матеріалів виконавчого провадження, матеріалами справи не спростовано, та вже 09 грудня 2024 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку останнього не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Берестовської С.О., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннямист.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не проаналізував належним чином наявні в справі докази.

Так, згідно з матеріалами справи, щодо ОСОБА_1 складено протокол про військове адміністративне правопорушення серії А1556/216 від 01 квітня 2023 року, у якому зазначено, що 31 березня 2023 року о 15-00 годин молодший лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді командира взводу управління командира батареї певної військової частини, знаходячись на території військового шпиталю, всупереч вимогам ст.ст.11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, виконував обов`язки військової служби за призначенням в стані наркотичного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

До протоколу додано:

- копію виписки №2255 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 01 квітня 2023 року;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 березня 2023 року;

- витяг із наказу командира певної військової частини (по стройовій частині) №74 від 14 березня 2023 року;

- службова характеристика ОСОБА_1 ;

- заява ОСОБА_1 від 04 квітня 2023 року.

Дослідивши наявні в справі докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

На думку апеляційного суду, такий висновок суду першої інстанції є передчасним, оскільки на його підтвердження достатніх доказів в матеріалах справи немає.

Згідно з оскаржуваною постановою, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав, відповідно, його пояснення не заслухані.

При апеляційному розгляді справи захисник ОСОБА_1 адвокат Берестовська С.О. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначила, що у день та час, зазначений у протоколі, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні та не виконував обов`язки військової служби. Зі слів ОСОБА_1 , жодного огляду він не проходив та висновку щодо результатів медичного огляду, акту огляду він не отримував.

При перевірці доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

За ч.1 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За ч.3 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.

Згідно з вимогами ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

З наявних матеріалів справи та додаткових доказів, досліджених при апеляційному розгляді, убачається, що 31 березня 2023 року ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2255 від 01 квітня 2023 року.

Згідно з вищевказаною випискою, ОСОБА_1 перебував на амбулаторному (стаціонарному) лікуванні уЗапорізькому військовому шпиталі в період з 30 березня 2023 року по 01 квітня 2023 року.

Як убачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 березня 2023 року, ОСОБА_1 , 31 березня 2023 року о 16 год. 45 хв. ОСОБА_2 (ЗСУ) було направлено на огляд до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, 31 березня 2023 року о 16 год. 45 хв. ОСОБА_1 був оглянутий лікарем ОСОБА_3 , за результатами огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного (маріхуана) сп`яніння.

Разом з тим, відомостей про те, що у зазначений день та час ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, знаходячись на території військового госпіталю, в матеріалах справи відсутні, навпаки матеріали справи свідчать про протилежне.

Як зазначалось вище, наявними у справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується те, що ОСОБА_1 , дійсно у період з 30 березня 2023 року по 01 квітня 2023 року перебував на лікуванні у ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто не виконував обов`язків військової служби.

На викладене обґрунтовано звертає увагу сторона захисту, зокрема і сам ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що повноваження особи, якою складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , матеріалами справи не підтверджені.

Тобто, неможна констатувати, що в цьому випадку були дотримані вимоги ст.255 КУпАП.

За таких обставин, відомості з зазначеного протоколу неможна вважати допустимими доказами.

Також, з наявних матеріалів справи неможливо встановити, чи дотримано порядок, передбачений ст.266-1 КУпАП, при проведені медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Зокрема, у висновку лікаря зазначено, що на вказаний огляд ОСОБА_1 направлено ОСОБА_2 , проте, відповідні повноваження останнього матеріалами справи також не підтвердженні. Саме направлення на огляд в цих матеріалах відсутнє.

Підпису обстежуваної особи, тобто ОСОБА_1 , у висновку немає та відсутні відомості про те, що останній від підпису відмовився.

Свідків в справі немає.

За таких обставин, на думку суду апеляційної інстанції результати вищевказаного огляду неможна вважати дійсними, виходячи з вимог ч.9 ст.266-1 КУпАП.

Заява від імені ОСОБА_1 , що долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, де зазначено про визнання останнім своєї вини, не може бути достатнім доказом вини останнього, з огляду на те, що на цей час сам ОСОБА_1 категорично свою вину заперечує та в апеляційній скарзі стверджує, що такої заяви він не писав.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи та не перевірив їх доказами, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні є передчасними.

В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою невинуватість.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом», а висновки суду першої інстанції про протилежне суперечать матеріалам справи.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню з закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13 квітня 2023 року.

ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 331/2363/23