печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5801/25-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- за ч. 1 ст.130 КУпАП,

встановив:

10.01.2025 о 23 год. 45 хв., в м. Києві, на вул. Басейна, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп?яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, зазначив, що написане у протоколі не відповідає дійсності. Також ОСОБА_1 вказав, що, перед пропозицією проїхати до лікаря вони з поліцейськими вже досить тривалий час спілкувались, і була майже комендантська година. Коли він вже був готовий погодитись їхати до лікаря, запитав, чи зможе його патрульний довезти додому, оскільки вже було майже опівночі і починалася комендантська година, на що патрульний сказав, що додому не завозитиме. Через вказане ОСОБА_1 і відмовився проїхати до лікаря для проходження огляду.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Прохоров О. О. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Так, обґрунтовуючи своє клопотання, адвокат зазначив, що із нагрудних відеокамер не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто ОСОБА_1 не вчинював будь-яких технічних дій як водій з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і як наслідок переміщення транспортного засобу в просторі, а отже в даній справі відсутня подія адміністративного правопорушення і, як наслідок, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Окрім того, поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснено ОСОБА_2 його прав. Також адвокат зазначає, що відеозйомка велася не з моменту початку виконання патрульними своїх службових обов`язків (не з моменту, коли, за версією поліції ОСОБА_1 проїхав на червоне світло світлофора), при цьому цей відеозапис не містить будь-яких даних стосовно фактичних обставин правопорушення, не відтворює подій перед зупинкою автомобіля, саму зупинку, підстав і встановленої процедури огляду на місці зупинки ОСОБА_1 на стан сп`яніння і наявність при цьому двох свідків. Посилаючись на викладене, адвокат просив закрити провадження у справі.

Окрім того, захисником в судовому засіданні було долучено письмове клопотання про закриття провадження у справі.

В судовому засіданні судом було досліджено відеозапис з портативного відеореєстратора патрульних № 470643. На початку відеозапису патрульний стоїть поруч із автомобілем, за кермом автомобіля перебуває ОСОБА_1 , який розмовляє по телефону. В ході телефонної розмови ОСОБА_1 комусь розповідає, що він тільки на 20, 30, 100 метрів від`їхав від клубу. Консультується, що йому робити, просить про допомогу.

Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що в нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», на що водій відмовився. У зв?язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння на місці, йому було запропоновано проїхати до лікаря нарколога. Також поліцейський пояснив, що, у разі відмови, на ОСОБА_1 буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В цей момент ОСОБА_1 зателефонував його адвокат (зі слів водія), та після розмови із адвокатом, ОСОБА_1 зазначив, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Одразу після фіксації відмови, патрульний ОСОБА_1 вказав, що останній не може рухатися за кермом та може викликати драйвера (час на відеозаписі 00 год. 00 хв. 50 с. - 00 год. 03 хв. 20 с.).

Після складання протоколу про адміністративне правопорушення, патрульним зачитано та роз`яснено його зміст ОСОБА_1 , що зафіксовано підписом останнього у протоколі. Також ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом, що йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Заслухавши присутніх у судовому засіданні осіб, дослідивши матеріали справи, суддя надходить наступного висновку.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, небажання водія, тощо) - ПДР не містять.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована належним чином на відеозаписі та відображена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо заперечень захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то суддя їх вважає невмотивованими, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 особисто повідомив особі, з якою розмовляв по телефону, що його було зупинено під час керування транспортним засобом, щойно він від`їхав від клубу. Також відеозаписом зафіксовано, що в ході розмови із поліцейським ОСОБА_1 жодного разу не виражав заперечення щодо керування ним транспортним засобом.

Автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , стояв на проїзній частині, двигун зведений.

В матеріалах справи наявна копія постанови серії ЕНА № 3832677 від 11.01.2025, складена на ОСОБА_1 за порушення ним 10.01.2025 о 23 год. 43 хв. ч. 2 ст. 122 КУпАП (проїзд перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора), яка не скасована.

Таким чином, дослідивши в провадженні доказами факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, доведено поза розумним сумнівом, а доводи захисника в цій частині повністю спростовані.

Щодо заперечень захисника, що відеозйомка велася не з моменту початку виконання патрульними своїх службових обов`язків, то суд зазначає наступне.

Так, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованого в МЮ України за № 28/322999 від 11.01.2019 року, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Разом з тим, ані діючим законодавством, ані вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. В даному випадку, до матеріалів адміністративного провадження приєднано запис, який стосується обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, поведінку водія ОСОБА_1 в ході його спілкування з працівниками патрульної поліції, момент відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у лікаря нарколога, а також зачитування та роз`яснення ОСОБА_1 протоколу за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, за відмову від проходження огляду, та підтвердження вказаного підписами останнього.

Таким чином, вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Посилання захисника, що на відео не зафіксована присутність двох свідків, суддя вважає невмотивованими.

Так, ч. 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки подія фіксувалася на портативний відеореєстратор поліцейського, то в даному випадку присутніх двох свідків не вимагалася.

Заперечення адвоката, що поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснено ОСОБА_2 його прав, суддя сприймає критично, оскільки з протоколу та відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом, що йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Окрім того, в ході зупинки, як вбачається з відео, ОСОБА_1 дзвонив адвокату та радився із ним, як правильніше вчинити. В судовому засіданні з розгляду протоколу приймав участь захисник водія, крім того, на початку судового засідання суддею роз`яснено водієві його права.

Таким чином, навіть за умови, що поліцейськими не було роз`яснено водієві прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 КУ, це жодним чином не вплинуло на можливість реалізації ОСОБА_1 його прав та справедливість провадження у справі про адміністративне правопорушення в цілому.

Твердження ОСОБА_1 у судовому засіданні, що він вже був готовий погодитись їхати до лікаря, проте відмовився, оскільки патрульні не підвезли б його додому та ОСОБА_1 не має дозволу на рух у комендантську годину, суддя вважає надуманими та такими, що не підтверджуються доказами. Окрім того, вказані твердження жодним чином не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин вина ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 217871;

-відеозаписі з портативного відеореєстратору № 470643 працівників патрульної поліції;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім буде адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись, ст. ст. 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько