Справа №504/1169/25
Провадження №3/504/822/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Березівського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іллінка Біляївського району Одеської області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 04.08.2016р. органом 5127,

за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває справа, об`єднана в одне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №263304, складеного 05.03.2025р. поліцейським Березівського РВП ГУНП в Одеській області Івашко Б.С. вбачається, що 05.03.2025р. о 23:09 год. за адресою: Одеська область Березівський район с.Сербка вул.Польова дорога, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2103» н/з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законодавством порядку за допомогою технічного приладу «Драгер» (0118), номер тесту 162, результат склав 2, 05 %о, з результатом згоден. Від керування відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водієві. Притягався за ч.1 ст.130 КУпАП від 04.10.2024р. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.2 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №263320, складеного 05.03.2025р. поліцейським Березівського РВП ГУНП в Одеській області Івашко Б.С. вбачається, що 05.03.2025р. о 23:09 год. за адресою: Одеська область Березівський район с.Сербка вул.Польова дорога, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2103» н/з НОМЕР_2 , не маючи права керувати даним транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія у встановленому законом порядку, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.1 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.5 ст.126 КУпАП.

Згідно ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутністю цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи, і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений несвоєчасно належним чином, однак надав заяви про визнання вини та розгляд справи без його участі.

Слід зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008р. «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши та проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутні подія та склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України). Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст.130 КУпАП передбачає відповідальінсть за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Так, частина 5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

В свою чергу ч.2 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; частина 3 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а частина 4 ст.126 КУпАП - за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, свідків, засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Окрім цього, відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року за № 1026 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись. Так, 20.02.2019 року Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рамках справи №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Судом було ретельно досліджено відеозапис події, долучений до протоколів по адміністративні правопорушення під час чого виявлено здійснення фальсифікації працівниками поліції обставин правопорушення.

Так, на дисках наявний відеофайл, де автомобіль, який неможливо розгледіти, під керуванням особи, яку не можливо розгледіти, здійснює рух через залізничний переїзд (останній файл на дисках).

Надалі на файлі №1 диску вбачається, що співробітники поліції підходять до автомобіля «ВАЗ 2103» н/з НОМЕР_2 , який стоїть на польовій дорозі, не рухаючись. Підійшовши ближче, співробітники поліції виявляють, що за кермом вказаного транспортного засобу на водійському сидінні перебуває жінка, яка пристебнута паском безпеки, яка назвалася ОСОБА_2 , поруч із нею на пасажирському сидінні перебуває чоловік, як встановлено пізніше ОСОБА_1 . Співробітники поліції говорять жінці про те, що при зустрічному роз`їзді вона не перемкнула дальнє світло фар, на що остання приносить свої вибачення. Жінка неодноразово підтверджує, що саме вона керувала автомобілем. Під час спілкування співробітники поліції зазначають, що жінка має ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота (за поведінкою жінки у стороннього спостерігача дійсно моли виникнути такі підозри). На що остання спочатку заперечує, кажучи, що алкогольні напої вживав лише ОСОБА_1 , однак потім зізнається, що все ж таки вживала пиво і просить її простити, оскільки вони нічого такого не порушили та не тікали. Встановлюючи особи жінки, виявилося, що вона є ОСОБА_3 , 1992 р.н.. Остання самостійно повідомляє співробітників поліції, що в неї вже є штрафи, вона їх оплачувала, в неї немає посвідчення водія, бо його вилучили за вчинення правопорушення за ст.130 КУпАП. Працівники поліції перевіряють вказану інформацію на планшетному пристрої. Надалі співробітники поліції пропонують ОСОБА_3 продути «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, або проїхати до медичного закладу, від чого остання відмовилася. Після чого ОСОБА_3 починає благати співробітників поліції якось домовитися, оскільки їй потрібно наступного тижня забирати права у МРЕО в с-щі Доброслав. На що, ОСОБА_1 питає у співробітників поліції (05:24 хв. відео) чи можна якось змінити, що за кермом автомобіля був він. На що ОСОБА_3 продовжує просити співробітників поліції просити її, кажучи, що вона піде на уступки співробітникам поліції, якщо вони підуть на уступки їй (дослівно). ОСОБА_1 говорить співробітникам поліції про те, що йому все одно чи випишуть на нього протокол, чи ні, оскільки до 29го (чого саме не зрозуміло) він не має права керуваня (дослівно). Надія продовжує просити співробітників поліції не складати на неї протоколи, а ОСОБА_1 каже пишіть на мене. Потім співробітник поліції пошепки, однак це зафіксовано на відео (06:36 хв.) каже, що може сядете проїдете пару метрів, напевно адресуючи ці слова ОСОБА_1 . Після чого співробітник поліції вже голосно звертається до ОСОБА_1 та питає: «Так що Ви кажете, Ви були за кермом, Ви керували транспортним засобом?». На що ОСОБА_1 ствердно каже - так. І потім співробітник поліції голосно та постановочно на відео каже: «О, так Ви пересіли!», (07:37 хв.) Надалі вся адміністративна процедура відбувається вже відносно ОСОБА_1 .

Надалі, на фалі №2 (13:14 хв.) співробітники поліції кажуть ОСОБА_1 , що якщо йому зателефонують із суду та будуть викликати в судове засідання, то йому необхідно сказати, що він написав співробітникам поліції заяву про розгляд справи без його участі.

Коли співробітники поліції питають ОСОБА_1 , чи згоден він з протоколом, він відповідає «згоден, а куди ж мені дітися, варіантів більше немає, оскільки він не перший раз згоден. (14:06 хв.)

Крім того, після завершення складання матеріалів справи, ОСОБА_1 ніби був відсторонений від керування транспортним засобом, а транспортний засіб передано під розписку ОСОБА_3 .

Вказані обставини, які зафіксовані на відеозаписі свідчать про повну невідповідність складених поліцейськими матеріалів фактичним обставинам справи, а відтак усі докази зібрані по справі суд визнає недопустимими.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).

У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати та збирати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

У справі відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного провадження та підлягають доказуванню, а тому відсутні дані про наявність в діях особи, відносно якої складені адміністративні протоколи, ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, суддя дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу зазначених адміністративних правопорушень, а копію матеріалів справи разом із копією відеозапису події направити до Одеського управління ДВБ Національної поліції України для перевірки та оцінки дій працівників Березівського РВП ГУНП в Одеській області, які у складі екіпажу здійснювали оформлення матеріалів вказаної справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.62 Конституції України, статтями 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу зазначених адміністративних правопорушень.

Копію матеріалів справи разом із копією відеозапису події направити до Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України для перевірки та оцінки дій працівників Березівського РВП ГУНП в Одеській області, які у складі екіпажу здійснювали оформлення матеріалів вказаної справи про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан