ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 682/3102/24

Провадження № 33/820/296/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бойка В.Ф. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу адвоката Бойка Валерія Федоровича на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

За постановою суду, ОСОБА_1 02.12.2024 року о 01 год. 12 хв. в м.Славута по вул. Лісна 7А, керував транспортним засобом Lexus RX 450H, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі адвокат Бойко В.Ф. просить постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що під час прийняття постанови по справі, судом не було враховано вимоги чинного законодавства, в тому числі і практика застосування та тлумачення Європейської конвенції з прав людини і практики Європейського суду з прав людини.

Зазначаючи в постанові час керування транспортним засобом - 01 год. 12 хв., судом не встановлено час порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, що свідчить про невідповідність протоколу вимогам передбаченим ст.256 КУпАП (час вчинення адміністративного правопорушення) ї самої постанови суду вимогам ст.283 КУпАП (час вчинення адміністративного правопорушення).

Встановлена судом і викладена у мотивувальній частині постанови суть правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відсутнє посилання на те, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також в постанові не зазначено в чому саме (які дії) проявилася відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, судом першої інстанції при прийнятті постанови не враховано, що поліцейським: не складався акт огляду водія ОСОБА_1 , не пред`являлася водію ОСОБА_1 вимога про проходження огляду на стан сп`яніння; не надано доказів наявності у поліцейських на місці зупинки транспортного засобу спеціального технічного засобу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння; не ознайомлено ОСОБА_1 з направленням на огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я; не доставлено ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я для огляду на стан сп`яніння; не відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом і не вилучено посвідчення водія.

Зазначає, що ОСОБА_1 був при виконанні службових обов`язків, тому поліцейські були зобов`язані викликати на місце зупинки представників ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), а подальший огляд ОСОБА_1 мав відбуватися відповідно вимог передбачених ст. 266-1 КУпАП.

Звертає увагу, що під час сигналу "повітряна тривога" і " реальна небезпека", розгляд справи та складання адміністративного матеріалу працівниками поліції не зупинявся та не відкладався, що є порушенням права ОСОБА_1 на захист та безпеку життя.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бойка В.Ф., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії СПР1 №186668 від 02.12.2024, ОСОБА_1 02.12.2024 року о 01 год. 12 хв. в м. Славута по вул. Лісна 7А, керував транспортним засобом Lexus RX 450H, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії СПР1 №186668 від 02.12.2024, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.12.2024, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі;

- відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення серії СПР1 №186668 від 02.12.2024.

Апеляційний суд приходить до висновку, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, не суперечать фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З приводу доводів апеляційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, то вони є необґрунтованими, оскільки як вбачається з оскаржуваної постанови, вона містить дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання; опис обставин, установлених під час розгляду справи, в ній зазначено нормативний акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); розмір штрафу , тобто всі необхідні відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

Наведені в апеляційній скарзі твердження про те, що протокол серії СПР1 №186668 від 02.12.2024 є таким, що складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП є неспроможними враховуючи наступне.

Так, згідно з вимогами ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Враховуючи наведені вимоги закону щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, протокол серії СПР1 №186668 від 02.12.2024

відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що в постанові не зазначено в чому саме (які дії) проявилася відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом до уваги не беруться, оскільки в постанові суду першої інстанції викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, опис установлених обставин та зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що і є дією щодо ухилення від огляду.

Аргументи апелянта про те, що судом першої інстанції при прийнятті постанови не враховано, що поліцейським: не складався акт огляду водія ОСОБА_1 , не пред`являлася водію ОСОБА_1 вимога про проходження огляду на стан сп`яніння; не надано доказів наявності у поліцейських на місці зупинки транспортного засобу спеціального технічного засобу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння; не ознайомлено ОСОБА_1 з направленням на огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я; не доставлено ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я для огляду на стан сп`яніння до уваги апеляційним судом не беруться, оскільки зазначене є порушеннями вимог Інструкції лише у випадку надання згоди водія транспортного засобу на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці чи в закладі охорони здоров`я. Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Посилання сторони захисту на те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 був при виконанні службових обов`язків, тому поліцейські були зобов`язані викликати на місце зупинки представників ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), а подальший огляд ОСОБА_1 мав відбуватися відповідно вимог передбачених ст.266-1 КУпАП; що під час сигналу "повітряна тривога" і " реальна небезпека", розгляд справи та складання адміністративного матеріалу працівниками поліції не зупинявся та не відкладався, що є порушенням права ОСОБА_1 на захист та безпеку життя були предметом ретельного дослідження в суді першої інстанції та суддею було вірно надано оцінку зазначеному, із якою повністю погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того, апеляційний суд враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

З урахуванням викладеного, в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Бойка В.Ф. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК