Справа № 933/217/25
Провадження № 3/933/147/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року селище Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Донецької області Шинкаренко А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

01.04.2025 року з відділення поліції № 1 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Олександрівського районного суду Донецької області від 02.04.2025 року справи відносно ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження, та призначені до розгляду на 14 годину 00 хвилин 14 квітня 2025 року.

22.03.2025 року, о 13 год. 00 хв., у с. Степанівка по вул. Калиновій, 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування такими транспортними засобами, та притягався протягом року Олександрівським судом Донецької області від 03.01.2025 року за ч. 2 ст.126 КУпАП, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху України.

Крім того, 22.03.2025 року, о 13 год. 00 хв., у с. Степанівка по вул. Калиновій, 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою Алкотест Drager 6810 на місці зупинки, а також, у медичному закладі водій відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Згідно статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, серед іншого, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно встановити наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність між іншим, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого 22.03.2025 року складалися вищезазначені протоколи про адміністративні правопорушення, є неповнолітньою особою. Ця обставина надає справі особливого значення з приводу дотримання прав неповнолітнього.

За загальним правилом досягнення віку настає з 00 годин наступного дня після дня народження особи.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Уповноважені особи, які складали протоколи про адміністративні правопорушення, не ознайомили неповнолітнього ОСОБА_1 з правами, визначеними у ст. 270 КУпАП.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники). Законні представники та представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що працівниками поліції при складанні протоколів про адміністративні правопорушення було істотно порушено право неповнолітнього ОСОБА_1 на захист. Встановивши, що поліцейські спілкуються з неповнолітнім, вони були зобов`язані забезпечити прибуття на місце події законного представника, однак, у порушення вимог ст. 270 КУпАП, ч. 2 ст. 33 Закону України «Про національну поліцію», цього не зробили.

Доказів того, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права, в тому числі право на захист та залучення законного представника, в матеріалах справи відсутні.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №278484 від 22.03.2025, та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №278477 від 22.03.2025 працівниками поліції проводилась фіксація портативними відеореєстраторами, однак відеозаписи, долучені до протоколів, не містять відомостей про роз`яснення ОСОБА_1 права, в тому числі право на захист та залучення законного представника.

Згідно з вимогами п. 7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, насамперед увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відтак, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.

При цьому, правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника незалежно від наявності про це клопотання неповнолітнього.

Уповноважені особи не переконалась у тому, що ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушень, вчинення яких йому ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника та його батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм права як національного, так і міжнародного, зокрема, Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.

Наведені обставини вказують на порушення прав неповнолітньої особи на захист та роблять недопустимими докази у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наведені обставини вказують на істотне порушення права на захист неповнолітнього, що тягне за собою недопустимість доказів у справі - протоколів про адміністративне правопорушення, які є основними процесуальними документами, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у їх вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

У відповідності до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів, про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Суд всі сумніви з цього приводу тлумачить на користь особи, яка притягається до відповідальності, що узгоджується із ч. 3 ст. 62 Конституції України.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Отже, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності допустимих доказів обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, не доведена, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП- закрити, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Шинкаренко