КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/2442/2025 Головуючийв суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Грушки Володимира Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 968093 від 20 вересня 2024 року - 20 вересня 2024 року о 22 год. 54 хв. у м. Києві, на вул. Метрологічна, 13, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Kia, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку водій відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 грн 60 коп..

Не погоджуючись з вказаною постановою, 20 лютого 2025 року адвокат Грушка В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги адвокат Грушка В.І. обгрунтовував тим, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у матеріалах справи містяться документи у ксерокопіях, що не відповідає вимогам ст.ст. 251, 256 КУпАП.

Разом з тим вказує, що ОСОБА_1 не була відсторонена від керування транспортним засобом.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги також вказував на те, що в матеріалах справи відсутні пояснення свідків огляду або відмови від огляду.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Грушка В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 968093 від 20 вересня 2024 року, з якого вбачається, що 20 вересня 2024 року о 22 год. 54 хв. у м. Києві, на вул. Метрологічна, 13, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Kia, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку водій відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.09.2024 року, з якого вбачається, що від проходження огляду ОСОБА_1 відмовилась (а.с. 2);

- на відеозаписі із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР. Зокрема, із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 спочатку вказувала, що за кермом її автомобіля був інший водій, однак зазначити будь-які дані про особу не змогла та на запитання патрульних поліції, як звати водія, відповідала, що не знає. Свідки події ДТП вказували, що за кермом автомобіля Kia, д.н.з. НОМЕР_2 була саме ОСОБА_1 .. У процесі дослідження обставин ДТП ОСОБА_1 неодноразово вказувала на особисту причетність до події, яка трапилась, про що і зазначила у своїх поясненнях. Під час розмови з патрульним поліції ОСОБА_1 сказала, що випила два келихи сухого вина та визнала свою провину (момент відеофайлу «968093 2» з 0:14:15). Надалі патрульними поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 неодноразово висловила відмову від такого огляду (момент відеофайлу «968093 2» з 0:07:30, 0:13:53, момент відеофайлу «968093 1» з 0:09:11). Патрульними поліції було роз`яснено процедуру проходження такого огляду, а також повідомлено про наслідки відмови від такого огляду. Крім того, на відеозаписі зафіксована процедура складання матеріалів адміністративного правопорушення та ознайомлення водія з ними (а.с. 3);

- у постанові Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року, якою було виділено в окреме провадження зі справи про адміністративне правопорушення № 752/21517/24 матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 968094 від 20.09.2024 року за ст. 124 КУпАП (а.с. 4-5);

- у копіях матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а саме у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 968094 від 20.09.2024 року за ст. 124 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_3 , у схемі місця ДТП, у поясненнях ОСОБА_1 щодо обставин ДТП та у поясненнях свідків ДТП, які вказували на нетверезий стан ОСОБА_1 (а.с. 7-17).

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_1 , крім того, їй було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Виявлені працівниками поліції 20.09.2024 року у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні п.п. 3-4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 20 вересня 2024 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Так, з відеофайлу вбачається, що патрульний поліції неодноразово пропонує водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що остання висловлювала відмову.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у матеріалах справи містяться документи у ксерокопіях, що не відповідає вимогам ст.ст. 251, 256 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на те, що матеріали адміністративного правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП надані до суду апеляційної інстанції у оригіналі, а наявні у матеріалах справи ксерокопії, які стосуються події притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП не спростовують причетність останньої до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не є істотними порушеннями законодавства.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які б регулювали порядок об`єднання та виділення матеріалів справ про адміністративні правопорушення, тому у даному випадку суд першої інстанції застосував аналогію закону, а саме нормами Кримінального процесуального кодексу України врегульовано процесуальні питання притягнення особи до юридичної відповідальності за вчинення правопорушення.

Так, частиною 3 статті 217 КПК України, визначено, що у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Також суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не була відсторонена від керування транспортним засобом, оскільки, як вбачається з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, патрульним поліції на запитання водія: «я зможу доїхати?», було сказано, що потрібен тверезий водій, тому що авто залишається на місці вчинення ДТП (момент відеофайлу «968093 2» з 0:13:00). Такі доводи апеляційної скарги не ставлять під сумнів висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зважаючи, що про наявність в її діях ознак даного правопорушення вказує сукупність вище наведених доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні пояснення свідків огляду або відмови від огляду, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована на нагрудні камери патрульних поліції: 477742, 476497, про що зроблено запис у протоколі про адміністративне правопорушення у графі: «до протоколу додаються».

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги такі доводи апеляційної скарги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Разом з тим, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважала за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначила.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга адвоката Грушки Володимира Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Грушки Володимира Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року, залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «15» квітня 2025року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко