Справа №: 398/225/25
провадження №: 3/398/327/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"09" квітня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 216871 від 09 січня 2025 року цього дня о 21 год. 25 хв. в Кіровоградській області, м. Олександрії, по вул. Перспективна, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ауді А5, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, (постанова ЕНА 2795044 від 10 серпня 2024 року), чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України, за що встановлена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 04 лютого 2025 року, 21 лютого 2025 року, 10 березня 2025 року, 31 березня 2025 року, 04 квітня 2025 року, 08 квітня 2025 року, 09 квітня 2025 року о 9 год. 30 хв. та 09 квітня 2025 року о 16 год. 10 хв. не з`явився.

Його захисник адвокат Ковальов А.І., у судовому засіданні 31 березня 2025 року пояснив, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. 09 січня 2025 року на вул. Перспективній в м. Олександрії ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, разом зі своєю дівчиною вийшли з магазину, до них підійшли патрульні поліції, вели себе агресивно, ОСОБА_1 злякався, у стресовому стані розгубився, тому не зміг пояснити, що за кермом був не він. Автомобіль Ауді А5, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуває у власності ОСОБА_1 , хто ним керував захиснику не відомо. Просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За клопотанням захисника в ході судового розгляду допитані за його участі свідки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допитана ІНФОРМАЦІЯ_6 свідок ОСОБА_2 пояснила, що перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_1 , 09 січня 2025 року ввечері, вона з ОСОБА_6 перебували біля аптеки на вул. Перспективній в м. Олександрії, до них підійшли працівники поліції почали погрожувати. Свідок повідомила, що вона від натиску поліції злякалася. Поліцейський ставив ОСОБА_6 запитання щодо керування транспортним засобом. ОСОБА_1 не керував в цей вечір 09 січня 2025 року автомобілем. Керував ОСОБА_7 , який привіз їх на вул. Перспективну, а потім пішов, куди пішов ОСОБА_7 свідку невідомо.

Допитаний ІНФОРМАЦІЯ_6 свідок ОСОБА_3 повідомив, що перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_1 09 січня 2025 року близько 15-16 години його знайомий ОСОБА_6 показав йому свій автомобіль Ауді А5, запропонував покататися, вони втрьох: свідок, ОСОБА_1 і його подруга, поїхали по справам, покатались, потім ОСОБА_3 , будучи за кермом транспортного засобу Ауді А5, зупинився біля стоматологічної поліклініки (вул. Перспективна) залишив друзів, а сам пішов додому на 20 хвилин, але перебував вдома близько 2 годин. Коли свідок повернувся до автомобіля, поліції вже не було. ОСОБА_3 наполягав, що ОСОБА_1 не перебував за кермом ввечері 09 січня 2025 року, керував транспортним засобом він. Ввечері 09 січня 2025 року після зупинки транспортного засобу Ауді А5 на вул. Перспективні в м. Олександрії патрульну машину поліції свідок не бачив.

Допитаний 08 квітня 2025 року свідок ОСОБА_4 повідомив, що 09 січня 2025 року при здійсненні службових повноважень ним було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. На місце вчинення адміністративного правопорушення його викликав інший суміжний екіпаж патрульної поліції, оскільки в ході оформлення протоколу у них виникли обставини, що перешкоджали належному оформленню (які саме обставини свідок не зміг пригадати, чи відсутність бланків, чи значна кількість осіб присутніх при оформленні справи). На місці скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_4 ознайомився із матеріалами справи, наявними доказами та склав протокол про адміністративне правопорушення, факт адміністративного правопорушення було виявлено іншим поліцейським. ОСОБА_1 в ході оформлення адміністративної справи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, давав пояснення, тиску на нього не чинили. Автомобілі, що мають «євро номери» можуть бути зупинені поліцейським з метою уточнення даних, перевірки інформації. Щодо присутнього в залі суду свідка ОСОБА_3 зазначив, що не він був за кермом Ауді, свідка ОСОБА_3 в ході оформлення адміністративних матеріалів не бачив.

Допитаний 09 квітня 2025 року свідок ОСОБА_5 , працює інспектором сектору реагування РВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, повідомив, що 09 січня 2025 року при здійсненні службових повноважень в складі патрульного екіпажу, рухаючись по вул. Перспективна, в м. Олександрії Кіровоградської області, в напрямку вул. Братської, було помічено автомобіль Ауді А5, що здійснив поворот з вул. Братської на вул. вул. Перспективну в напрямку пр. Соборний. Оскільки вказаний транспортний засіб рухався з ознаками несправного зовнішнього світлового сигналу, патрульним було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу, у зв`язку із чим змінено напрямок руху за вказаним автомобілем. Транспортний засіб Ауді А5 зупинився сам, з авто вийшов ОСОБА_1 та закрив авто. В ході спілкування з водієм було встановлено, що водій не має права на керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно, про що складено протокол. Оскільки у свідка на час оформлення документів не було доступу до бази даних поліції, через перебування його у відпустці перед вказаними подіями, ОСОБА_5 викликав на допомогу інший екіпаж поліції. Протокол про адміністративне правопорушення було складено ОСОБА_4 . Свідок особисто бачив як водій ОСОБА_1 вийшов з авто, його особу було встановлено, роз`яснено права та обов`язки, сам водій не заперечував факту керування транспортним засобом, так само як і факту вчинення правопорушення повторно. Свідок не пам`ятає чи зустрічав до 09 січня 2025 року ОСОБА_1 . На початку спілкування водій, намагаючись уникнути відповідальності, зазначав, що він зупинився сам, що працівники поліції його не зупиняли, відмовлявся надати документи для встановлення особи, у зв`язку із чим спілкування з водієм було на підвищеному тоні.

Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями ст. 14 зазначеного Закону кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, відповідну підготовку в акредитованому закладі або самостійно опанувати зміст теоретичного модуля типової навчальної програми з урахуванням категорій транспортних засобів та пройти відповідну підготовку з практичного керування в акредитованому закладі або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

У статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII зазначено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозиція ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, ч. 3 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а ч. 4 - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими у судовому розгляді доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 216871 від 09 січня 2025 року, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та в якому розкрито суть адміністративного правопорушення; довідкою про наявність повторності, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП 10 серпня 2024 року згідно з постановою серії ЕНА № 2795044; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2795044 від 10 серпня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП; довідкою Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 10 січня 2025 року, згідно з якою відповідно до Інформаційно-комунікаційної системи «ІП НПУ» підсистеми НАІС «Посвідчення», відомості про наявність посвідчення водія у ОСОБА_1 відсутні; дослідженими у судовому засіданні відеозаписами з автомобільного реєстратора та нагрудної бодікамери поліцейського , наданими в ході судового розгляду поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Враховуючи зазначене, суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне.

Стороною захисту заперечується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Це твердження спростовуються дослідженим у судовому розгляді відеозаписом (файл «2451_000473»), з якого вбачається, що автомобіль Ауді А5, що рухався вулицею, зупинився біля правого краю проїжджої частини та вимкнув світлові пристрої; наданими у судовому засіданні показами поліцейського ОСОБА_5 , який перебував у складі патрульного екіпажу, особисто бачив рух автомобіля Ауді А5 по вул. Перспективній та після того, як автомобіль зупинився, з водійського місця авто вийшов водій ОСОБА_1 , з яким і відбулося подальше спілкування з приводу вчинення адміністративних правопорушень.

Крім того, з дослідженого відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського (файл «NOR_000000_000000_2952_AA_N0009») вбачається, що після повідомлення працівниками поліції причини зупинки транспортного засобу (рух в темну пору доби без ближнього світла фар), ОСОБА_1 заперечуючи факт зупинки, стверджував, що він самостійно зупинився (час 21 год. 30 хв.) та тільки виїхав від магазину, сумніваючись в тому, що не ввімкнув світло. Надалі в ході оформлення матеріалів адміністративної справи, просив не накладати стягнення у виді штрафу та обмежитись попередженням, намагався врегулювати ситуацію без складання протоколу.

Як вбачається із вказаного відеозапису факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечував, повідомив, що він не має посвідчення водія, пройшов навчання у автошколі, проте посвідчення водія не отримав та подальша поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з представниками поліції свідчила про небажання останнього бути підданим адміністративному стягненню.

Твердження захисника, що ОСОБА_1 не заперечував 09 січня 2025 року своєї вини в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення через відчуття страху перед працівниками поліції спростовується зафіксованою на вказаному відеозаписі поведінкою ОСОБА_1 , який веде себе спокійно та розповідає як вже не вперше його зупиняють працівники поліції, що в м. Києві він вже брав участь у подібній ситуації і права йому вже роз`яснювали в Києві, крім того чинить уникнути адміністративної відповідальності.

Під час складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 не висловлював заперечень, не повідомив, що транспортним засобом керував його приятель ОСОБА_3 , правом на надання письмових пояснень не скористався, натомість підписав протокол про адміністративне правопорушення та отримав його копію.

Твердження адвоката Ковальова А.І. щодо недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом суддя розцінює як такі, що обумовлені позицією захисту та спрямовані на уникнення його підзахисним адміністративної відповідальності.

Не можуть бути прийняті судом до уваги як беззаперечні докази невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що ставиться йому у вину, і показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надані ними у судовому засіданні, оскільки вони не узгоджуються зі встановленими під час розгляду справи фактичними обставинами справи, та кваліфікуються суддею як такі, що спрямовані на формування у судді хибного сприйняття дійсної ситуації та сприяння в уникненні ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 25 вересня 2019 року в адміністративній справі №127/19283/17 наголосив, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом, не маючи права керування, а також докази того, що він посвідчення водія не отримував взагалі. Зазначене під час розгляду справи жодним чином не спростовано.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , реалізувавши своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Державне регулювання суспільних відносин щодо забезпечення безпеки дорожнього руху полягає, зокрема, у встановленні обов`язку для осіб, котрі керують транспортними засобами, мати посвідчення водія відповідної категорії, що засвідчує спеціальний статус цієї особи у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами та видається після медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також певної підготовки відповідно до планів і програм і після складення теоретичного і практичного іспитів. У випадку, коли особа, котра не пройшла зазначених процедур, не отримала посвідчення водія відповідної категорії, керує транспортним засобом, вона тим самим створює потенційну небезпеку для себе, інших учасників дорожнього руху, загрозу життю або здоров`ю громадян. Саме тому, відповідна реакція з боку держави шляхом встановлення та застосування пропорційного стягнення за допущення порушення встановлених правил є важливим важелем впливу на осіб, котрі порушують встановлені законом заборони та виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Аргументи сторони захисту щодо відсутності у діях останнього складу адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи характер правопорушення, особу правопорушника, суддя вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного його вилучення.

Суддя не вбачає підстав для застосування стягнення у виді позбавлення права керування до особи, котра не мала такого права взагалі.

Відсутні також підстави для застосування стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки матеріалами справи не підтверджено належність на праві приватної власності ОСОБА_1 транспортних засобів.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

Керуючись ч. 5 ст. 126, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот ) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати штрафу, назва платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; номер рахунку UA0011001; отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу *; 121; код платника; ПІБ адмінштраф.

Реквізити для сплати судового збору Назва платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави; № рахунку: UA0026001; Назва одержувача коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя І.П. Шинкаренко