Провадження № 3/537/654/2025
Справа № 537/1482/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2025 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука у складі головуючої судді Мурашової Наталі Валентинівни, за участі секретаря Дьяченко В.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кожаріна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 29.03.2023 року органом 5316, РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 23.12.2016, з вищою освітою, який не одружений, проходить військову службу за контрактом, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності:

- 24.07.2024 року постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №711/3748/24, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 04.10.2024 року, за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік,

- 26.11.2024 року постановою працівника Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції серії ЕНА№3550375 за ч.4 ст.126 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн.;

за вчинення правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в:

06 березня 2025 року о 23:47:00 год. у м. Кременчук Полтавської області по вул. Ігоря Сердюка, 59/3, водій ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.07.2024 року у справі №711/3748/24, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 04.10.2024 року, повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, за яке він визнаний винуватим із накладенням стягнення постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3550375 від 26.11.2024 року, керував транспортним засобом Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_4 , чим порушив вимоги ст.15 ЗУ «Про дорожній рух», п.2.1.а Правил дорожнього руху. Зареєстровано в суді як справа №537/1482/25, провадження №3/537/654/2025.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

06 березня 2025 року о 23:47:00 год. у м. Кременчук Полтавської області по вул. Ігоря Сердюка, 59/3, водій ОСОБА_1 , повторно протягом року керував транспортним засобом Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_4 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, проте відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Зареєстровано в суді як справа №537/1483/25, провадження №3/537/655/2025.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене, з метою всебічного та об`єктивного розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд вважає доцільним об`єднати в одне провадження зазначені справи.

В судовому засіданні особа, який притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 дав пояснення, що має вищу юридичну освіту, не є учасником бойових дій чи інвалідом. Вже 4 роки проходить військову службу у військовій частині з місцем дислокації у АДРЕСА_2 , спочатку строкову службу, далі службу за контрактом осіб офіцерського складу. ОСОБА_1 старший лейтенант, командир радіовзводу командного пункту польового вузла, проживає на території військової частини. Має у своєму підпорядкуванні військовослужбовців. 06.03.2025 року за проханням підпорядкованих йому військовослужбовців, які перебували у добовому наряді, тому самостійно не мали можливості вийти за межі військової частини, ОСОБА_1 виїхав на власному автомобілі у магазин за продуктами харчування та водою. Коли він повертався у військову частину близько 23:40 год., то на вулиці у м. Кременчуці до колишнього ТЦ «Амстор» автомобіль під його керуванням зупинили працівники поліції. ОСОБА_1 одразу повідомив працівників поліції, що є військовослужбовцем. Працівники поліції установили його особу, перевірили документи. Повідомили, що вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували проїхати у медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння. На що ОСОБА_1 погодився, хоча вважав, що він не мав жодних ознак наркотичного сп`яніння, оскільки не вживає наркотичних засобів, а руки у нього тремтіли, бо він хвилювався, порушення мови у нього з дитинства. Працівники поліції доставили ОСОБА_1 у медзаклад, де його оглянув лікар. ОСОБА_1 виконав вправи, які просив лікар в ході огляду, але з фізіологічних причин не зміг здати біологічну рідину (сечу), оскільки має сечокам`яну хворобу із періодичною затримкою сечі. ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, виконати вимоги лікаря та здати біологічну рідину (сечу). Незважаючи на наведене, 07.03.2025 року близько 03:00 год. працівники поліції склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Проте ОСОБА_1 вважав себе не винуватим у вчиненні правопорушення, за яке його притягають до відповідальності. Тому 07.03.2025 року порадився з адвокатом, звернувся до лікаря КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування», пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, за результатами якого лікар не виявив у нього ознак наркотичного сп`яніння. Чим доведено незаконність вимоги поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Тому ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 , ч.2 ст.130 КУпАП.

Захисник адвокат Кожарін С.В. просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 , ч.2 ст.130 КУпАП. В обґрунтування зазначив, що 06.03.2025 року о 23:47 год. під час воєнного стану військовослужбовець старший лейтенант ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині з місцем дислокації у АДРЕСА_2 , виконував обов`язки військової служби, а саме за проханням добового наряду на власному автомобілі поїхав у магазин придбати продукти харчування, після чого повертався до місця дислокації військової частини. Отже старший лейтенант ОСОБА_1 в розумінні ч.4 ст.24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» на момент його зупинки працівниками поліції вважався військовослужбовцем, який виконував обов`язки військової служби, а саме прямував на службу до військової частини. Разом з тим старший лейтенант ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, що за ст.18 КУпАП виключає адміністративну відповідальність, керував транспортним засобом в магазин та назад у військову частину, щоб забезпечити підлеглих військовослужбовців продуктами харчування та водою. Коли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинили працівники поліції та установили його особу, то він повідомив, що є військовослужбовцем. Але працівники поліції цей факт проігнорували, не викликали уповноважених посадових осіб органів управління Військової служби правопорядку у ЗСУ, командира (начальника) військової частини або уповноваженого ним командира підрозділу. Також працівники поліції при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП не роз`яснили йому права, чим порушили його право на захист, ст.256, 268 КУпАП. А тому цей протокол є недопустимим доказом, й не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення щодо старшого лейтенанта ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби за ч.2 ст.130 КУпАП за повторну протягом року відмову водія, який керував транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушили вимоги ст.266, ст.255, 172-20 КУпАП. Так, старший лейтенант ОСОБА_1 , який на момент зупинки виконував обов`язок військової служби, є спеціальним суб`єктом. А тому зазначені в протоколі ЕПР1 №264347 від 07.03.2025 року обставини правопорушення мали кваліфікуватися за ст. 172-20 КУпАП, за якою протокол уповноважені складати посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у ЗСУ, командир (начальника) військової частини або уповноваженим ним командира підрозділу, а не працівник поліції. Також вимога працівників поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння є незаконною, оскільки працівники поліції його не оглядали, а тому не могли установити ознаки наркотичного сп`яніння, а саме як реагують його зіниці очей на світло та чи тремтять у нього пальці рук. На відеозапису з камер поліції зафіксовано, що ОСОБА_1 не мав ознак наркотичного сп`яніння, перелічених в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція), що підтверджено висновком лікаря КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» ОСОБА_2 . При цьому в порушення цієї ж Інструкції, працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, не вручили йому письмового направлення для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а одразу повезли його у медичний заклад для проходження огляду. ОСОБА_1 не відмовлявся пройти на вимогу поліції огляд на стан наркотичного сп`яніння, проїхав у медичний заклад, де його оглянув лікар. Проте ОСОБА_1 за станом здоров`я не зміг здати біологічне середовище (сечу), оскільки має сечокам`яну хворобу із періодичною затримкою сечі. Незважаючи на наведене, лікар не запропонував ОСОБА_1 здати інші біологічні середовища як кров, слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. А працівники поліції безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за ст.130 КУпАП, незважаючи на те, що він не відмовлявся пройти такий огляд. Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, а тому суд має закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне.

Відповідно до ст.1 та ст.8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ч.2 ст.130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Пунктом 2.1.а ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.1.а ПДР передбачена статтею 126 КУпАП.

Частинами 2-4 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цією статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень за обставин, наведених в протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №264308, ЕПР1 №264347, складених 07.03.2025 року поліцейським взводу 1 роти 1 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Велько К.А., підтверджується наступними доказами.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 визнав факт керування ним власним транспортним засобом Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_4 , 06 березня 2025 року о 23:47:00 год. у м. Кременчук Полтавської області по вул. Ігоря Сердюка, 59/3, коли його зупинили працівники поліції. Також цей факт підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4213133, складеною 07.03.2025 року поліцейським взводу 1 роти 1 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Велько К.А., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. Даних щодо оскарження постанови матеріали справи не містять.

23.12.2016 року ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 , що підтверджено довідкою відділення адміністративної практики Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції від 07.03.2025 року.

Проте постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.07.2024 року у справі №711/3748/24, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 04.10.2024 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.9.а ПДР (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 01 травня 2024 року о 01 год. 30 хв. в м.Черкаси по вул.Г.Сагайдачного, 175 ) із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. Зі змісту постанови та ЄДРСР вбачається, що ОСОБА_1 та його адвокат Євтушенко М.П. були в судовому засіданні, оскаржували постанову суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Постановою серії ЕНА№3550375 від 26.11.2024 року, складеною працівником Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дзюбенка М.А. на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 визнаний винуватим за ч.4 ст.126 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн.

Отже ОСОБА_1 був достовірно обізнаний, що протягом року притягався до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням стягнення, був позбавлений права керування транспортними засобами, притягався із накладенням стягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП по факту керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Судом досліджені відеозаписи з камер та реєстратору поліції, на яких зафіксовано, що 06 березня 2025 року о 23:47:00 год. у м. Кременчук Полтавської області по вул. Ігоря Сердюка, 59/3, рухається транспортний засіб Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_4 , який зупинився на вимогу працівників поліції. Коли працівники поліції підійшли до автомобіля, то за кермом сидів ОСОБА_1 у цивільному одязі, інших особі в автомобілі не видно. Працівники поліції представилися, повідомили причину зупинки наявність інформації, що власник цього транспортного засобу позбавлений права керування, повідомили, що на вимогу поліції ОСОБА_1 зупинився з порушенням п.15.9.е ПДР. Працівники поліції установили особу водія як ОСОБА_1 по наданим ним документам. При цьому ОСОБА_1 також повідомив, що є військовослужбовцем. При встановленні особи водія працівники поліції виявили, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.07.2024 року у справі №711/3748/24, що набрала законної сили, якою його визнали винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП, також 26.11.2024 року притягався до відповідальності із накладенням стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП по факту керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Про що працівники поліції об`явили ОСОБА_1 . Коли ОСОБА_1 надавав документи, то працівник поліції запитала: «чому у нього так тремтять руки? Коли останній раз вживали каннабіс?». ОСОБА_1 відповів, що хвилюється, тому тремтять руки, а наркотичні засоби він не вживає. Працівник поліції очевидно світить в обличчя ОСОБА_1 (ліхтарем з телефону), після чого повідомляє, що вбачає у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонувала пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. На що ОСОБА_1 погодився. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 в їх автомобілі проїхати до медзакладу, перед посадкою в автомобіль провели його поверхневий огляд. О 23:54 год. працівник поліції в ході розмови сказала, що зараз складає направлення для проходження огляду на стан сп`яніння. Працівники поліції доставили ОСОБА_1 у медичний заклад 07.03.2025 року о 00:04 год., до лікаря в кабінет зайшли о 00:07 год. Лікар ОСОБА_3 провів зовнішній огляд ОСОБА_1 . На питання лікаря ОСОБА_1 заперечував вживання ним наркотичних засобів. Після чого лікар дав ОСОБА_1 з сейфу пластиковий стакан, запакований у зовнішню обгортку, яку останній самостійно відкрив. Після чого ОСОБА_1 з працівником поліції пішов у вбиральню для надання біологічного середовища (сечі). Через декілька хвилин ОСОБА_1 повернувся до лікаря, повідомив, що не зміг здати сечу. На що лікар сказав, що для надання аналізу сечі ОСОБА_1 має 3 години. В подальшому ОСОБА_1 чекав у коридорі лікарні, пив воду. О 00:29 год. працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що відносно нього буде розглянуто справу по факту порушення ПДР, оскільки на вимогу поліції він зупинив транспортний засіб ближче ніж за 30 м до зупинки громадського транспорту, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.122 КУПпАП. О 00:31 год працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 права, надані ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. ОСОБА_1 не заявив клопотань, не надав пояснень. Й одразу працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що зараз буде складати щодо нього постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП по факту повторного протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. О 00:32 год. в медзаклад прийшов військовий, який представився працівникам поліції як безпосередній командир ОСОБА_1 , повідомив, що ОСОБА_1 займається спортом боді-білдінгом, тому боїться здати аналізи, оскільки вживає спеціальні препарати для боді-білдінга. Працівник поліції запитала у ОСОБА_1 чи вживає він допінг? У відповідь ОСОБА_1 підтвердив, що вживає. О 00:47 год ОСОБА_1 пропонує працівникам поліції вирішити по іншому всі питання. На що працівник поліції відповідає, що по іншому буде кримінальна відповідальність за ст.369 КК України. О 01:19 год командир підрозділу пропонує працівникам поліції поспілкуватися окремо. На що працівник поліції відповідає, що не має права спілкуватися з особами без відеофіксації. О 01:38 год. працівник поліції склала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, який зачитала йому в голос, як і постанову за ч.1 ст.122 КУпАП. До 03:04 год. ОСОБА_1 перебував у лікарні, пив воду, ходив на вулицю, сидів у коридорі, ходив у вбиральню, проте не здав аналіз сечі. Тоді о 03:07 год. лікар склав акт, що не може винести заключний висновок з огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки останній не надав біоматеріал (сечу) для проведення лабораторного обстеження. Після чого працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що оцінюють таку його поведінку як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, роз`яснили йому права, наслідки такої відмови, склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП по факту повторного протягом року порушення водієм п.2.5. ПДР, який зачитали останньому в голос. Працівники поліції повідомили водія ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобом, проте останній відмовився надати письмове зобов`язання.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, суд не вбачає підстав визнати недопустимим доказом поданий до матеріалів справи відеозапис події з камер та відеореєстраторів працівників поліції, тим більш зміст якого узгоджується з іншими зібраними доказам у їх сукупності, зокрема показанням самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наданими в судовому засіданні

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №168 від 07.03.2025 року лікаря КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» ОСОБА_3 про те, що надати заключний висновок про огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 неможливо через відсутність біоматеріалу (сечі) для проведення лабораторного етапу обстеження.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 володів та керував автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна, зокрема виконати визначений у п.2.5 ПДР обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з вимогами розділу І п. 4 Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), тобто порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Доводи захисника про відсутність підстав у працівника поліції вважати, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки вона не проводила його огляд, - не відповідають фактичним обставинам справи. Так, з дослідженого відео з камер поліції вбачається, що працівник поліції при встановленні особи водія ОСОБА_1 з`ясувала, що він раніше притягався до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а при отриманні від нього документів виявила, що у ОСОБА_1 тремтять руки, про що його перепитала, а він визнав цей факт. Очевидними у ОСОБА_1 є порушення мови. А також працівник поліції освітлювала обличчя ОСОБА_1 ліхтариком для його обстеження. Після чого повідомила, що вважає наявними у нього ознак наркотичного сп`яніння, запропонувала пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, в установленому законом порядку. З пояснень ОСОБА_1 та його командира, що прибув на місце події, працівники поліції дізналися, що ОСОБА_1 вживає допінг для боді-білдінгу, що може негативно для нього проявитися під час проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Тому суд вважає, що у працівників поліції були підстави вважати у ОСОБА_1 наявними ознаки наркотичного сп`яніння, визначені у розділі І п. 4 Інструкції ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, що були виявлені працівником поліції у нього після його зупинки, були перелічені і в протоколі про адміністративне правопорушення.

У розділі II Інструкції врегульовано порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів

Так відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції (тобто ознак алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

За вимогами п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознак наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже посилання захисника на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння з підстав, що вони не запропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, а лише в медичному закладі, - не відповідають положенням п.12 розділу ІІ Інструкції.

До речі, на місці зупинки на вулиці у м. Кременчуці неможливо було здати біологічне середовище (зокрема сечу) для проведення його лабораторного дослідження, що є обов`язковим при огляді на стан наркотичного сп`яніння, оскільки працівник поліції не має відповідних знань у галузі медицини для відібрання таких зразків та проведення їх лабораторного дослідження, а також за відсутністю вбиральні на проїзній частині дороги.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, працівники поліції запропонували водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. На що ОСОБА_1 погодився. Разом з працівниками поліції проїхав до КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування». В подальшому, у закладі охорони здоров`я, протягом більше трьох годин не виконав вимоги лікаря, а саме не здав біологічний матеріал сечу, однак вказував, що фізіологічно не може це зробити.

Суд вважає неправдивими доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а не зміг здати біологічне середовище у вигляді сечі, посилаючись на те, що у нього відсутня фізіологічна можливість, з огляду на наступне.

Відповідно п.п. 10, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Поряд з тим, у даній Інструкції не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можливо дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження. Враховується, що у сечі залишки наркотичної речовини виявляються у строк до місяця, а у слині, змивах з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук до декількох годин. Визначених в Інструкції підстав для дослідження крові ОСОБА_1 не було, оскільки лікар не вбачав, що в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу Інструкції.

Крім того, відповідно до вимог п.13 розділу ІІІ зазначеної Інструкції для дослідження біологічного середовища кров використовується лише у тих випадках, коли в особи неможливо взяти інші зразки біологічного середовища.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 отримав роз`яснення лікаря, що для проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння необхідно здати саме сечу, на що останній погодився та розпочав процес здачі необхідного біологічного середовища, але цього не зробив протягом більше трьох годин.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив суду, що активно займається спортом, є військовослужбовцем, однозначно оглядався лікарем для визначення придатності до військової служби за станом здоров`я. Тобто ОСОБА_1 має задовільний стан здоров`я.

Хоча ОСОБА_1 подав суду довідку №113 від 07.04.2025 року з ГО «Асоціація лікарів загальної сімейної медицини» про те, що він періодично звертався за допомогою до лікаря ЗПСМ з приводу захворювання: шийна мієлопатія, синдром дистонії м`язів як наслідок перинатальної паталогії, періодичне затинання, сечокам`яна хвороба в стадії нестійкої ремісії з періодичною затримкою сечі. Призначалося амбулаторне лікування.

Проте з поданої довідки не вбачається, коли саме ОСОБА_1 звертався до лікаря та проходив лікування з приводу сечокам`яної хвороби. Не зазначено, що за станом здоров`я він не міг 07.03.2025 року здати аналіз сечі в кількості 90 мл.

Так, затримка сечовипускання це патологічний стан, коли після сечовипускання в сечовому міхурі залишається більше 20 мл сечі. Основним суб`єктивним симптомом є почуття неповного випорожнення сечового міхура

Тому з огляду на очевидну відсутність у ОСОБА_1 хворобливих набряків тіла, його придатність до військової служби за станом здоров`я, активне зайняття спортом, суд вважає, що подана медична довідка №113 від 07.04.2025 року не доводить неможливість надання ним за станом здоров`я аналізу сечі в кількості 90 мл протягом більше 3 годин для проведення лабораторного дослідження для його огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Суд критично відноситься к доводам ОСОБА_1 про відсутність у нього фізіологічної можливості для надання біологічного матеріалу (сечі) для дослідження та проведення лікарем його огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки з моменту його зупинки 06.03.2025 року о 23:47 год до складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП о 03.10.09 год 07.03.2025 року пройшов тривалий час більше трьох годин, протягом якого у особи із задовільним станом здоров`я фізіологічно виробляється сеча в достатній кількості 90 мл для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Оскільки з моменту зупинки ОСОБА_1 та виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння до моменту, коли він мав здати необхідне біологічне середовище, пройшов значний проміжок часу більше 3 годин, тому його дії були правильно розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже твердження водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, про фізіологічну неможливість здати сечу за наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, за наявності його пояснень, що він вживає спеціальні речовини для зайняття спортом, суд вважає умисним ухиленням / відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також обраним ним способом захисту для уникнення відповідальності за ст.130 КУпАП та постановки на облік з приводу вживання наркотичних засобів, які можуть бути виявлені при проведенні лікарем огляду з лабораторним дослідженням його біологічного середовища.

Суд відхиляє як необгрунтовані доводи заперечень захисника про відсутність підстав для проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки працівники поліції не вручили йому направлення на медичний огляд у заклади охорони здоров`я, що на думку захисника свідчить про невідповідність дій працівників поліції вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року.

ОСОБА_1 мав беззастережно виконати законну вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Окрім того, відповідно до п.3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Наведені нормативні документи не передбачають видачу направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння особі, яка відмовилася від такого огляду, чи суду, що спростовує посилання захисника на те, що ОСОБА_1 чи суду мали видати направлення на медичний огляд у закладі охорони здоров`я.

Така позиція суду першої інстанції відповідає постанові Київського апеляційного суду від 23.09.2022 року у справі №754/5424/22, провадження №33/824/2600/2022.

Доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №264308 від 07.03.2025 року не відповідає вимогам ст.256, ст.268 КУпАП, оскільки при його складенні працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права, надані ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються поданим суду відеозаписом з камер поліції, на яких зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу о 23:47 год. 06.03.2025 року працівники поліції установили особу водія ОСОБА_1 , виявили, що він позбавлений права керування транспортним засобом постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.07.2024 року, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 04.10.2024 року, коли його визнали винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП, також 26.11.2024 року притягався до відповідальності із накладенням стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП по факту керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Про що працівники поліції об`явили ОСОБА_1 . О 00:31 год працівник поліції повідомила ОСОБА_1 права, надані ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. ОСОБА_1 не заявив клопотань, не надав пояснень. Й одразу працівник поліції повідомила ОСОБА_1 , що зараз буде складати щодо нього постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.124 КУпАП по факту повторного протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. О 01:38 год. працівник поліції склала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, який зачитали йому в голос, як і постанову за ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд критично відноситься к доводам ОСОБА_1 та його захисника про те, що 06.03.2025 року о 23:47 год на момент його зупинки у м. Кременчуці на вул. Ігоря Сердюка, 59/3, під час керування особистим транспортним засобом, він виконував обов`язки військової служби в розумінні ст.24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме доставляв у військову частину куплені продукти харчування та воду для своїх підлеглих військовослужбовців, що при відмові від проходження огляду на стан сп`яніння дії військовослужбовця мало кваліфікуватися за ч.1 ст. 172-20 КУпАП.

Так, жодним належним, допустимим та достатнім доказом, зокрема графіками чергувань, наказом про відрядження, а також документами про їх оплату, розпорядженнями командирів (начальників) військової частини та її підрозділів, тощо, не підтверджений факт виконання ОСОБА_1 обов`язку військової служби у нічний час о 23:47 год. 06.03.2025 року, коли він у цивільному одязі керував власним транспортним засобом білого кольору у м. Кременчуці на вул. Ігоря Сердюка, 59/3.

Разом з тим з поданого суду відеозапису події вбачається, що у нічний час на вулиці міста Кременчук на момент зупинки водій ОСОБА_1 дійсно повідомляв працівникам поліції, що є військовослужбовцем, проходить службу у військовій частині з місцем дислокації у АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_1 не вказував, що на той час виконував військовий обов`язок (їхав на власному автомобілі білого кольору до місця проходження служби у нічний час о 23:47 год. 06.03.2025 року, в цивільному одязі). ОСОБА_1 лише турбувало, щоб про порушення ним ПДР не довідалися у військовій частині, щоб не наклали на нього дисциплінарне стягнення. Також чоловік у військовій формі, який назвався командиром ОСОБА_1 , по прибуттю на місце події не повідомляв працівникам поліції, що останній на момент зупинки виконував військовий обов`язок, а навпаки пришвидшував ОСОБА_1 здати аналіз сечі для проведення лабораторного дослідження, обґрунтовуючи, що його дома чекає сім`я.

Інші доводи захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не мають правового значення.

При кваліфікації дій та призначенні покарання суд врахував довідку відділення адміністративної практики Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції від 07.03.2025 року, за якою ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.4 ст.126 КУпАП, отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 23.12.2019 року.

Суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Отже, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину водія ОСОБА_1 , який повторно протягом року керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, проте відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, тому його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП, а також у повторному протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, керуванні транспортним засобом, будучи позбавленим такого права керувати транспортним засобом, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при призначенні стягнення суд, враховує характер правопорушення, особу правопорушника, його позитивні характеристики з місця проходження служби.

На підставі викладеного, з врахуванням положень ст.33, ст.36, ст.28, ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, але без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Керуючись ст. ст. 40-1, 126, 130, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Об`єднати в одне провадження справу №537/1482/25, провадження №3/537/654/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, справу №537/1483/25, провадження №3/537/655/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, з присвоєнням номеру справи №537/1482/25.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, та із застосуванням ст.36 КУпАП призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 81600 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Стягувач: держава.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, рахунок отримувача № UA0016001, Код отримувача за ЄДРПОУ : 37959255, Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП).

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача № UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору). При заповненні платіжного документа у графі "Код платника" платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 29.03.2023 року органом 5316, РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 23.12.2016, проходить військову службу за контрактом, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту винесення постанови. Учасник справи, якому постанова не була вручена у день її винесення, може подати клопотання про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому постанови.

Повний текст постанови складений та оголошений 14.04.2025 року о 16:40

Суддя Мурашова Наталя Валентинівна