Справа № 283/772/25
Провадження №3/283/314/2025
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2025 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Тимошенко Андрій Олександрович, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , пенсіонера

- за ч. 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

29 березня 2025 року о 10 годині 35 хвилин ОСОБА_1 по вулиці Шевченка, 46, с. Різня Коростенського району Житомирської області, керував мопедом марки «Honda Dio» в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в суді вину свою визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що відповідальність настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пунктів 2, 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В судовому засідання були дослідження наступні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП:

- результат тесту на вміст алкоголю здійсненого 29.03.2025 року за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» (а. с. 2). Згідно даних результатів у ОСОБА_1 концентрація алкоголю в крові по видихуваному повітрі становила 1,38 0/00;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 301132 від 29.03.2025, складений поліцейським відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції Чуяном М.І., відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 3);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 6810» та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.03.2025 в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я не проводився у зв`язку із відмовою від проходження такого огляду (а. с. 4);

- копія постановипро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4379564 від 29.03.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП (а. с. 6);

- відеозапис з відеореєстратора службового поліцейського автомобіля та з нагрудної бодікамери поліцейського, на яких зафіксовано спілкування ОСОБА_1 із поліцейським та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а. с. 7).

Вищенаведені докази, на переконання суду є належними та допустимими.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, ОСОБА_1 суду не надано.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд визнає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність не виявлено.

Враховуючи вищевикладені обставини при призначенні правопорушнику адміністративного стягнення суд приходить до висновку, що доцільним буде призначити ОСОБА_1 адміністративне покарання у межах установлених у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде достатнім та необхідним для виправлення правопорушника та недопущення в подальшому вчинення нового правопорушення.

Згідно ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження,відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо, тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є пенсіонером, а сума штрафу є значною, суд вважає за можливе задовольнити заяву про розстрочку суми штрафу та розстрочити виплату штрафу на 10 місяців із розрахунку по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 401, ч. 1 ст. 130, ст. 280, п. 1 ч. 1 ст. 284, ст. 289 та ст. 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 за ч. 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання даної постанови в частині накладення на правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) рівними щомісячними платежами в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень протягом 10 (десяти) місяців.

Зобов`язати ОСОБА_1 сплачувати по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень до 30 числа кожного місяця, починаючи з квітня 2025 року по січень 2026 року включно.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).

Штраф належить спатити на р/р UA0006001, отримувач коштів: ГУК у Житомир обл./Житомир обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху».

Роз`яснити що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніше 30 січня 2026 року. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави (р/р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір).

Роз`яснити що судовий збір має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником судового збору у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.

На постанову суду може бути подана скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення в частині сплати судового збору підлягає примусовому виконанню після закінчення п`ятнадцятиденного строку, встановленого для його добровільної сплати, а в частині сплати штрафу після 30 січня 2026 року.

Постанова може бути пред`явлена до виконання в частині стягнення судового збору протягом трьох місяців з дня її винесення, а в частині стягнення штрафу протягом трьох місяців з дня закінчення строку розстрочки сплати штрафу.

Суддя: А. О. Тимошенко