Справа № 686/9311/25
Провадження № 3/686/2971/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Дзюбак О.В., з участю секретаря судового засідання Ковальчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

Органом,який ініціював процедуру притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності останньому ставиться у вину те, що 28 березня 2025 року о 05 год. 45 хв. по Вінницькому шосе, 6 в м. Хмельницькому, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Меrcedes-Benz Citaro» д.н.з НОМЕР_1 , що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, неукомлектованим противідкатними упорами у кількості не менше двох, чим порушив чим порушив п. 31.4.7 (є) ПДР та п.6.8.20 ДСТУ 3649:2010,та повторно протягом року вчинив правопорушення (притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, постанова ЕНА 4309531 від 20.03.2025), відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи завчасно повідомленим про місце та час розгляду справи не з`явився. Про повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи свідчить довідка з електронної системи документообігу суду про доставку судової повістки-повідомлення у додаток «Viber» одержувачу ОСОБА_1 за номером телефону, який вказаний у протоколі .

Захисник проти розгляду справи без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не заперечив.

Частиною 3 статті 268 цього ж Кодексу передбачений виключний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 121 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за цією статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

У зв`язку із цим, відповідно до ст. 268 КУпАП суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Палінчак А.О. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що на момент зупинки працівниками патрульної поліції транспортним засобом «Меrcedes-Benz Citaro» д.н.з НОМЕР_1 , послуга з перевезення пасажирів, що передбачено у ч.2 ст121 КУпаП як підстава для притягнення особи до адміністративної відповідальності, не здійснювалася.

Крім цього, на долученому до матеріалів справи відеозаписі події з нагрудних камер поліцейських видно, що водій повідомив поліцейському, що прямує до автопарку.

Всебічно та об`єктивно дослідивши обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами адміністративного права сукупність ознак, при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення. До цих ознак належать: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона.

Об`єкт адміністративного правопорушення - це суспільні відносини, врегульовані нормами адміністративного права, яким завдано шкоди адміністративним правопорушенням. Іншими словами, це те, на що спрямовано адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення - це зовнішні ознаки та обставини які характеризують адміністративне правопорушення.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення - внутрішнє (психічне) ставлення суб`єкта правопорушення до скоєного діяння і його шкідливих наслідків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно з вимогами статті 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначалося вище, ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність саме за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами першою третьою цієї статті.

Так, ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. За ч. 2 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації та за ч. 3 ст. 121 КУпАП за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Також суд звертає увагу й на той факт, що суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, характеризується наявністю умислу.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Отже, переймання судом на себе функції сторони обвинувачення та з власної ініціативи вжиття заходів для збору доказів, у тому числі допиту свідків у справі про адміністративне правопорушення, є протиправним, на що зокрема звертав увагу Європейський Суд з прав людини, у тому числі у справі «Гайдашевський проти України».

При цьому суд також не має права із власної ініціативи ставити у вину особі порушення, про які не вказує особа, уповноважена на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Пунктом 31.4.7 «є» Правил дорожнього руху визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутні на вантажних автомобілях з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т і в автобусах з дозволеною максимальною масою понад 5 т - противідкотні упори (щонайменше два).

Згідно з пунктом 6.8.20 ДСТУ 3649:2010 КТЗ категорій М3 , N2 , N3 , мають бути обладнані противідкатними упорами (не менше ніж два), а КТЗ категорій М та N укомплектовані вогнегасниками, медичною аптечкою, знаком аварійної зупинки (чи блимким червоним ліхтарем).

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення орган,який ініціював процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності надав протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 283719 від 28.03.2024 року, відомості про власника та характеристики транспортного засобу, відеозаписи нагрудних камер поліцейських, з яких видно, що транспортний засіб окрім водія не містить пасажирів.

Разом із цим, водій транспортного засобу ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції, що їде до автопарку та що не здійснює перевезення пасажирів.

Разом із цим, інших доказів, які містять відомості про використання указаного транспортного засобу для перевезення пасажирів, зокрема щодо здійснення такої діяльності водієм, відомостей про виїзду його на лінію, маршрут тощо на час обставин, які слугували підставою для перевірки відповідності його експлуатації встановленим правилам, нормам та стандартам, матеріали справи не містять.

Згідно зі статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до пункту 39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За положеннями законодавства про адміністративну відповідальність, особа може бути притягнута до такої відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення, відеозаписи події, не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 285, 294 КУпАП, суд

постановив:

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Олександр ДЗЮБАК