КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 122-2, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.01.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених статтею 122-2 та частиною 1 статті 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАПадміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок та за ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Згідно ст. 36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення з числа вчинених - за ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 22-25).

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на момент складання матеріалів не був обізнаний про місце розгляду адміністративних матеріалів та про можливість отримати правову допомогу. Зазначає, що зупинивши керований ним автомобіль, поліцейський не зазначив причину зупинки та пункт правил дорожнього руху, який був порушений. Вказує, що вбачаючи ознаки наркотичного чи алкогольного сп`яніння, поліцейські не доставили його до медичного закладу для проходження огляду, не зважаючи на його наполягання та відсутності його відмови від проходження огляду. Зазначає, що будь-яких порушень ПДР з його боку не було. При цьому вказує, що є особою з інвалідністю та інколи вживає знеболюючі препарати. Також, під час проведення процедури освідування, працівниками поліції не було ознайомлено з свідоцтвом про калібрування та повірку газоаналізатора, яким мало проводитись освідування. При цьому, за наявності підозр про стан сп`яніння, працівниками поліції не було відсторонено його від керування транспортним засобом. Посилається на те, що відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації (відеозйомки), роблять результати такої фіксації недопустимими (а.с. 30-41).

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що 30.10.2024 о 00 год. 53 хв. в м. Києві по проспекту Повітряних Сил (Повітрофлотський), 49, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford Sierra» д.н.з. НОМЕР_2 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу на перехресті вулиці Ушинського та бульвару Чоколівського, завчасно подану за допомогою жезла та проблискових маяків синього та червоного кольору, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Renault Duster н.з. НОМЕР_3 на проспекті Валерія Лобановського Солом`янського району за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору, а також звукової сирени, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно із ч. 1 ст. 122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Зі змісту протоколу, який підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції здійснювали переслідування транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , оскільки останній на вимогу працівників поліції не зупинився. У подальшому, працівниками поліції транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 було зупинено, повідомлено про причину вимоги поліції зупинити транспортний засіб, а саме: рух транспортним засобом під час дії комендатської години у місті Києві.

Відтак, факт не зупинки ОСОБА_1 , на вимогу працівника поліції підтверджується належними і допустимими доказами, а саме відеозаписом з нагрудної бодікамери працівника поліції.

Твердження апелянта про те, що йому не було повідомлено про причину зупинки є необґрунтованими, оскільки спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, що не є підставою для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, оскільки працівниками поліції не було повідомлено причину зупинки транспортного засобу, суперечать фактичним обставинам справи та наявним у ній доказам, а також змісту постанови суду, з якої вбачається, що суд першої інстанції вірно встановив обставини правопорушення та надав відповідну правову оцінку.

Крім того, 30.10.2024 о 00 год. 53 хв. в м. Києві по проспекту Валерія Лобановського, 75 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ««Ford Sierra» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законодавством порядку з використанням спеціального технічного приладу Drager Alcotect та у медичному закладі - відмовився під запис технічного засобу б/к 471180, 473799, 472673, чим порушив п. 2.5. ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

Згідно п. 4 Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotect, ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, в матеріалах справи міститься направлення на огляд ОСОБА_1 до КНП «КМКЛ «Соціотерапія» з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 до медичного закладу доставлено не було, у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, про що інспектором поліції було заначено у направленні.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд прийняв до уваги дані відеозапису з бодікамери працівників поліції, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та причину такої відмови.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції здійснювали переслідування автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який не зупинився на вимогу поліції. У подальшому, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено, працівники поліції назвали своє прізвище, ім`я та звання, а також на вимогу ОСОБА_1 пред`явили службове посвідчення, роз`яснили причину зупинки транспортного засобу. При цьому, ОСОБА_3 у добровільному порядку відмовився надати документи, що посвідчують його особу, що зумовило доправлення ОСОБА_1 до Солом`янського УП ГУНП в м. Києві для проведення поверхневої перевірки. Також, з відеозапису вбачається, що працівники неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, вказавши про наявність ознак сп`яніння, однак останній погоджувався пройти огляд лише за наявності двох свідків та адвоката, при цьому поліціянти вказували на проведення відеофіксації правопорушення, що не потребує залучення свідків для проведення огляду. Окрім цього, з відеозапису вбачається порушення мови, почервоніння обличчя та координації рухів у ОСОБА_1 . Даним відеозаписом зафіксовано те, що поліціянт роз`яснив ОСОБА_1 те, що останнього буде викликано до Солом`янського районного суду міста Києва за викликом. Також, відеозаписом зафіксовано твердження ОСОБА_1 про вживання безалкогольного пива.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що вбачаючи ознаки наркотичного чи алкогольного сп`яніння, поліцейські не доставили ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду, не зважаючи на його наполягання та відсутності його відмови від проходження огляду, спростовуються даними відеозапису, яким зафіксовано оголошення працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, неодноразові пропозиції поліціянтів пройти огляд на стан сп`яніння та відмову останнього пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки поліціянтами не забезпечено участь двох свідків та адвоката.

В той же час, поліцейські наголошували на тому, що огляд буде зафіксовано на технічний засіб відеофіксації, відтак участь двох свідків, як це передбачено п. 4 Порядку, не потребується, проте і у даному випадку ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від факту перебування особи у такому стані.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо незаконності вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння та порушення проведення огляду на стан сп`яніння є безпідставними та необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що його не було ознайомлено з свідоцтвом про калібрування та повірку газоаналізатора, яким мало проводитись освідування, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, а також не вказував працівникам поліції на необхідність ознайомити його із такою інформацією.

Також, апеляційний суд вважає твердження апеляційної скарги про те, що відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації (відеозйомки), роблять результати такої фіксації недопустимими необґрунтованим, оскільки відеозапис з технічного носія на диску, що долучений до матеріалів справи, починається із інформації про дату запису, інформацію про ID реєстратора та відео.

Таким чином, наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги та вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Максим Оніщук