Номер провадження 3/754/1660/25
Справа №754/5041/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 квітня 2025 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Тарасенко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Деснянського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи особою, яку вже було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повторно протягом року, 26 березня 2025 року о 08 год. 00 хв. за місцем свого проживання: в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно співмешканки - ОСОБА_2 , а саме: висловлювався брутальною лайкою, погрожував розправою, бив руками по спині та голові, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною третьою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті (вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи), за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до норм ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, повністю підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності:

1/ даними, що містить протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №625390 від 26 березня 2025 року;

2/ письмовою заявою потерпілої ОСОБА_2 від 26 березня 2025 року, за змістом яких 26 березня 2025 року її співмешканець ОСОБА_1 бешкетував, бив її рукою по голові та спині, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство фізичної та психологічної форми;

3/ даними, що містить рапорт інспектора СПДН ВП Деснянського УП ГУНП в м.Києві Сіренко І. від 26 березня 2025 року;

4/ копією термінового заборонного припису стосовно кривдника на ім`я ОСОБА_1 , відносно потерпілої ОСОБА_2 від 26 березня 2025 року;

5/ копіями постанов Деснянського районного суду м.Києва №754/7349/22 від 05 вересня 2022 року, №754/12787/23 від 03 жовтня 2023 року, №754/14495/23 від 19 жовтня 2023 року, №/754/4087/24, №754/16958/24 від 07 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП;

6/ копією супровідного листа Деснянського районного суду м.Києва про направлення копії постанови суду №754/16958/24 від 07 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та направлення останнього до Центру у справах сім`ї та жінок Деснянського району м.Києва, для виконання в частині проходження ОСОБА_1 програми для кривдників;

7/ повідомленням Центру у справах сім`ї та жінок Деснянського району м.Києва про те, що ОСОБА_1 для проходження програми для кривдників до Центру не звертався від 25 лютого 2025 року та від 07 березня 2025 року;

8/ повідомлення Центру у справах сім`ї та жінок Деснянського району м.Києва про вручення ОСОБА_1 представником Деснянського УП ГУНП у м.Києві копії постанови Деснянського районного суду м.Києва від 07 січня 2025 року №754/16958/24 та повідомлено про необхідність проходження програми для кривдників.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він будучи особою, яку вже було піддано адміністративному стягненню, повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї співмешканки, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Підстав для направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 КУпАП, судом не встановлено, оскільки ОСОБА_1 є особою, яку вже направлено для проходження програми для кривдників.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. (одна тисяча двадцять грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя