Справа № 214/2311/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 квітня 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який працює ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» прибиральником гарячого металу, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2025 в провадження Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №442159 від 13.03.2025 щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу, 08.03.2025 о 22 год. 55 хв. ОСОБА_1 ,перебуваючи за місцем мешкання, умисно вчинив дії психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виражався в її бік нецензурною лайкою в присутності неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , чим могла бути завдана шкода психологічного здоров`ю, чим порушив Закон України №2229-VІІІ від 07.12.2017 року (зі змінами), таким чином, вчинив домашнє насильство.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував, що висловився нецензурною лайкою відносно дружини в присутності дітей.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що дійсно її чоловік висловився на її адресу нецензурною лайкою в присутності дітей, однак вона на останнього не ображається. Просила чоловіка не карати.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілу, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, виходячи з такого.

Правилами ст.245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, частиною 1 статті 173-2 КУпАП (в редакції закону №3733-ІХ від 22.05.2024, який набрав чинності 19.12.2024) передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП (в редакції закону №3733-ІХ від 22.05.2024, який набрав чинності 19.12.2024) передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, передбаченого частиною першою цієї статті, стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

З цього слідує, що з 19.12.2024, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, є наслідки у вигляді реального заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю малолітньої чи неповнолітньої особи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 08.03.2025 висловлювався нецензурною лайкою в бік дружини ОСОБА_2 , в присутності неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що внаслідок нецензурної лайки з ОСОБА_1 заподіяно шкоду психічному здоров`ю його неповнолітньому сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зважаючи на відсутність у справі доказів звернення потерпілого до лікарні (зокрема лікаря-психіатра) або до психолога. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про вчинення дій психологічного характеру (висловлювання нецензурною лайкою) відносно дружини ОСОБА_2 , а не стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що не узгоджується із диспозицією ч.2 ст.173-2 КУпАП, відповідно у протоколі ОСОБА_1 конкретно не ставиться у вину заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілому.

У зв`язку із цим слід зазначити, що згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Санкція ч.2 ст. 173-2 КУпАП передбачає, як найбільш суворий вид стягнення за вчинення даного правопорушення, адміністративний арешт, а систематичне вчинення таких адміністративних правопорушень утворює преюдицію для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст.126-1 КК України.

Таким чином, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення працівник поліції, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Викладене зобов`язує суд розглядати справу за ст.173-2 КУпАП з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

Зокрема, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Карелін проти росії» («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У відповідності до ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, повинна бути зазначена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Незважаючи на зміст диспозиції ч.2 ст.173-2 КУпАП, на вимоги ч.1 ст.256 КУпАП та вказані рішення ЄСПЛ, які згідно з ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкові і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду, не містить обов`язкових відомостей, визначених диспозицією ч.2 ст.173-2 КУпАП (в редакції закону № 3733-ІХ від 22.05.2024, який набрав чинності 19.12.2024), про те, чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої внаслідок дій ОСОБА_1 , приймаючи до уваги і те, що справа не містить доказів звернення потерпілого до лікаря або психолога з приводу нецензурної лайки батька в його бік.

При цьому, суддя позбавлений можливості вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення і встановити наявність фізичної або психічної шкоди здоров`ю потерпілої, оскільки це погіршить становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та буде істотно суперечити, як національному законодавству, так і прецедентній практиці ЄСПЛ, що є неприпустимим.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не враховано останніх змін до КУпАП, що внесені Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України, у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» №3733-IX від 22.05.2024, який набрав чинності 19.12.2024.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст.9, ч.2 ст.173-2, 247, 253, ч.2 ст.284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, в редакції закону №3733-IX від 22.05.2024 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя А.В. Ткаченко