КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/1920/2025 Постанова винесена суддею Гришком О.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю захисника Клока В.О., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн. в дохід держави.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою суду, 07 грудня 2024 року близько 08 год. 50 хв. в с. Крюківщина, перехрестя вул. Парникова, на перехресті нерівнозначних доріг водійка ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «MAZDA», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу автомобілю «MITSUBISHI», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснила з ним зіткнення, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушила п. 16.11 Правил дорожнього руху.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявнийсклад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , вважаючи постанову суду такою, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без з`ясування усіх фактичних обставин справи, без об`єктивного та неупередженого розгляду справи, належного дослідження та оцінки усіх доказів, у зв`язку з чим вважає постанову суду незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджується належними та допустимими доказами.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 190656 від 07 грудня 2024 року було складено з порушенням вимог законодавства, зокрема в графі пояснення до протоколу, вона вказала, що керувала транспортним засобом відповідно до Правил дорожнього руху, впевнилась у виконанні маневру та здійснила його. З якою швидкістю рухався інший часник дорожньо-транспортної пригоди їй невідомо. Чому, побачивши перешкоду на дорозі, інший учасник не прийняв жодних дій, щоб уникнути зіткнення, їй також невідомо. Тому вважає, що в діях іншого учасника дорожнього руху також є склад адміністративного правопорушення, а її вина не доведена даним протоколом про адміністративне правопорушення.

У схемі дорожньо-транспортної пригоди відсутній гальмівний шлях іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_1 , що своєю мірою підкреслює той факт, що інший учасник дорожнього руху, побачивши перешкоду, не здійснив жодних дій, щоб уникнути ДТП.

В письмових поясненнях від 07 грудня 2024 року ОСОБА_1 вказує, що вона рухалася по головній дорозі, але чому, побачивши перешкоду, не здійснила жодних дій, щоб уникнути ДТП, вона не пояснила. З якою рухалася швидкістю не зазначила, що дає підстави вважати, що в даній ситуації наявна обоюдна відповідальність учасників дорожнього руху.

За таких обставин, суд формально підійшов до розгляду справи, у зв`язку з чим його висновки про наявність в її діях вини не відповідають фактичним обставинам справи, а відтак прийнята ним постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_2 в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилася. За повідомленням її захисника на даний час вона перебуває у декретній відпустці. Захисник та потерпіла ОСОБА_1 не заперечували проти розгляду справи за її відсутності. Таким чином, враховуючи, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника Клока В.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, потерпілої ОСОБА_1 , яка також підтримала подану апеляційну скаргу, пояснивши, що заперечує свою вину, але не проти закриття провадження у справі, що можливо винуваті працівники поліції, які не вказали її гальмівний шлях, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 були дотримані, а висновок суду про доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме -порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 190656 від 07 грудня 2024 року, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою та й самою ОСОБА_2 , будь-яких зауважень і заперечень не містить, відповідно до якого, 07 грудня 2024 року близько 08 год. 50 хв. в с. Крюківщина, перехрестя вул. Парникова, на перехресті нерівнозначних доріг водійка ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «MAZDA», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу автомобілю «MITSUBISHI», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснила з ним зіткнення, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п. 16.11 Правил дорожнього руху;

- схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 07 грудня 2024 року, яка підписана ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , заперечень та зауважень не містить, на якій зафіксовані транспортні засобів в їх кінцевому положенні після зіткнення та характер і локалізацію отриманих ними механічних пошкоджень. При цьому зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася на перехресті вул. Парникової та вул. Одеська в с. Крюківщина, де автомобіль «MAZDA» виїжджав з другорядної дороги вул. Парникової, а автомобіль «MITSUBISHI» рухався по головній дорозі, та місце зіткнення знаходиться в крайній лівій смузі вул. Одеської по напрямку руху автомобіля «MITSUBISHI». Після зіткнення автомобілі розташовуються на проїзній частині в межах перехрестя, перпендикулярно один одному та автомобіль «MITSUBISHI» розташовується в крайній лівій смузі проїзної частини вул. Одеської, дещо відвернутий вліво на смугу зустрічного руху, а автомобіль «MAZDA» розташовується перпендикулярно йому, займаючи більшу частину крайньої лівої смуги та частину правої смуги вул. Одеської. Внаслідок зіткнення автомобілі мають наступні пошкодження: автомобіль «MAZDA» - переднього бампера, решітки радіатора, передньої лівої фари, передньої лівої протитуманної фари, накладки решітки радіатора, накладки капоту; автомобіль «MITSUBISHI» - кришки капоту, переднього бампера, переднього правого крила, передньої правої фари, переднього покажчика повороту, бака омивача;

- письмових поясненнях ОСОБА_2 , відповідно до яких, 07 грудня 2024 року о 08 год. 55 хв. вона рухалася вулицею Парниковою, під`їхала до перехрестя з вулицею Одеська, включила лівий поворот, впевнилася, що її маневр буде безпечним, однак трапилася дорожньо-транспортна пригода із транспортним засобом «MITSUBISHI», державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- письмових поясненнях ОСОБА_1 , яка зазначила, що 07 грудня 2024 року о 08 год. 50 хв., рухаючись по вул. Одеській, по головній дорозі, в районі перехрестя вулиць Одеська та Парникова в с. Крюківщина отримала удар в праве переднє крило від автомобіля «MAZDA», який виїжджав із другорядної дороги, не впевнившись в безпеці руху та не пропустивши її. В результаті зіткнення її автомобіль отримав механічні пошкодження.

Зазначені докази є належними і допустимими, оскільки отримані у відповідності до вимог чинного законодавства, зафіксовані у належній процесуальній формі і узгоджуються між собою, у зв`язку з чим доводи ОСОБА_2 щодо відсутності доказів її вини є безпідставними.

Всупереч доводів ОСОБА_2 , суд надав вказаним доказам належну оцінку, в тому числі і з точки зору належності і допустимості та взаємозв`язку для прийняття рішення, на підставі чого дійшов висновку, що сукупність зібраних і направлених до суду першої інстанції доказів поза розумним сумнівом свідчить про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення нею правил дорожнього руху, які регулюють проїзд перехресть, що спричинило пошкодження транспортних засобів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Ті обставини, що такий висновок суду не влаштовує ОСОБА_2 не може бути підставою для визнання зібраних по справі доказів неналежними і недопустимими. Істотних порушень норм процесуального права під час зібрання доказів апеляційним судом не встановлено.

Що стосується тверджень ОСОБА_2 , що з наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 не вчинила жодних дій для уникнення зіткнення, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно п. 1.4 Правил дорожнього руху, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_2 рухалася по другорядній дорозі, а водій автомобіля «MITSUBISHI» ОСОБА_1 - по головній. Таким чином, перевагу в русі при проїзді перехрестя вулиць Одеська - Парникова в с. Крюківщина мала ОСОБА_1 . Саме ОСОБА_2 , відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху, перед початком проїзду перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, повинна була переконатися в безпечності свого маневру та надати дорогу всім транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя по головній дорозі.

Що стосується тверджень ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 рухалась з перевищенням встановленої для тієї ділянки дороги швидкості, то слід зазначити, що в даному випадку предметом розгляду у суді є протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 190656 від 07 грудня 2024 року, складений стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, а тому, за вимогами закону, надається оцінка дій саме ОСОБА_2 з точки зору наявності в них порушень Правил дорожнього руху, що спричинили дорожньо-транспортну пригоду.

З наведених вище доказів вбачається, що саме водій ОСОБА_2 , всупереч вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху, рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу водію автомобіля «MITSUBISHI», який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснила з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Таким чином, дорожньо-транспортна пригода, що сталася, перебуває в причинно-наслідковому зв`язку саме з діями ОСОБА_2 , а тому можлива наявність в діях ОСОБА_1 порушень інших правил дорожнього руху не виключає в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За наведеного, висновок судді про вчинення ОСОБА_2 вказаного адміністративного правопорушення, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн. в дохід держави, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.