Справа № 761/4674/25
Провадження № 3/761/3279/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, за участі секретаря Кузніцової Я.С., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Мартяна О.В., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Ради адвокатів Донецької області Національної асоціації адвокатів України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який здобув вищу освіту, працює начальником відділу судового супроводження з проблемних питань управління судово-претензійної роботи департаменту правового забезпечення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, одружений, має на утриманні малолітнього сина, відомості щодо місця проживання відмовився надавати,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 2123 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, 24 грудня 2024 року адвокат ОСОБА_2., який обліковується у Раді адвокатів Донецької області, та надає правничу допомогу ОСОБА_6. в межах дисциплінарної справи, яка знаходиться у провадженні КДКА Дніпропетровської області, у відповідності до вимог ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» звернувся із адвокатським запитом до посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 , який обіймає посаду начальника відділу судового супроводження з проблемних питань управління судово-претензійної роботи департаменту правового забезпечення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У той же час, ОСОБА_1 станом на 14.01.2025 року жодної відповіді на запит не надав, чим порушив вимоги ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

13.01.2025 Уповноваженим на складення адміністративних протоколів було скеровано на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб лист, який містив вимогу ОСОБА_1 з`явитися до Національної асоціації адвокатів України для складення протоколу. Однак, у передбачений час останній не з`явився, а відтак, адміністративні матеріали були складені за відсутності ОСОБА_1 .

У той же час, протиправною відмовою ОСОБА_1 надати адвокату ОСОБА_5. запитувану інформацію згідно з приписами ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» останньому завдано майнову шкоду розмірі 65 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

ОСОБА_1 у судовому засіданні категорично заперечував вкладені у складеному стосовно нього протоколі факти, оскільки у відповідності до норм ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит адресується органу в цілому, а не конкретній особі, яка є його працівником, в даному випадку саме ОСОБА_1 . Відтак, він не є уповноваженим суб`єктом на надання відповіді. Така позиція була викладена Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2 . Саме Новіков В.В. як уповноважена особа Фонду надав відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2 , однак складений стосовно нього протокол не містить такої інформації.

Також вказав, що участі у підготовці проекту відповіді на адвокатський запит ОСОБА_2 він не брав, оскільки перебував у запланованій відпустці з 28.12.2024 по 07.01.2025 року. Так само не володіє інформацією, коли саме адвокатський запит ОСОБА_2 був отриманий Фондом.

Крім того, зауважив, що адвокат ОСОБА_2. приблизно 8 разів направляв подібні запити до Фонду, вказавши суб`єктом надання відповіді саме ОСОБА_1 . Зі змістом запиту від 24.12.2024 він мав можливість ознайомитися лише після надання на нього відповіді Фондом. Водночас, повідомив, що оскаржував дії адвоката ОСОБА_6. до уповноваженого органу з питань притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності. Зазначив, що відмовляється повідомляти дані про своє місце проживання, оскільки побоюється помсти з боку адвоката ОСОБА_6.

Підтвердив, що Шевченківським районним судом м. Києва стосовно Фонду розглядається кримінальне провадження, в якому він має статус представника цивільного відповідача, у той же час, адвокат ОСОБА_6. був відведений від участі у розгляді даного провадження приблизно рік тому, а відтак, його звернення до КДКА не є жодним чином проявом тиску на адвоката у кримінальному провадженні. У той же час, стосовно нього Радою адвокатів Донецької області Національною асоціацією адвокатів України складено 8 протоколів про адміністративні правопорушення, які розглядаються суддями Шевченківського районного суду м. Києва, при цьому, склад учасників провадження щоразу однаковий. Крім того, адвокат ОСОБА_6. є членом Ради адвокатів Донецької області, а відтак, має вплив щодо складення таких протоколів.

Наостанок, ОСОБА_1 зазначив, що з огляду на відсутність суб`єктивної сторони вказаного правопорушення, своєчасність надання уповноваженою особою Фонду відповіді на адвокатський запит ОСОБА_2. від 24.12.2024, перебування його у той період у запланованій відпустці, що унеможливлювало надання йому статусу уповноваженої особи на надання відповіді на такий адвокатський запит, відсутність долучених до протоколу доказів того, що він був обізнаний про факт надходження до Фонду адвокатського запиту ОСОБА_2 , а відтак, наявні достатні підстави для закриття провадження стосовно нього за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 2123 КУпАП.

Захисник Мартян О.В. у судовому засіданні зауважив, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, оскільки відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» уповноваженими особами на надання відповідей на адвокатські запити є саме керівники підприємств, установ, організацій. Жодних резолюцій щодо його виконання саме ОСОБА_1 на адвокатському запиті ОСОБА_2 не було проставлено. У свою чергу, саме Новіков В.В. , будучи заступником директора-розпорядника Фонду, на підставі наявних у нього повноважень, підписав відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2 від 24.12.2024 про невідповідність такого запиту вимогам чинного законодавства. Крім того, сама скарга на дії адвоката ОСОБА_6. була скерована до КДКА фізичною особою ( ОСОБА_1 ), а тому, надання запитуваної інформації - долучення документів на підтвердження повноважень ОСОБА_1 як посадової особи - не відповідає вимогам закону. З огляду на наведене, можна дійти висновку, що в даному випадку відсутня суб`єктивна складова адміністративного правопорушення, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, як вказав захисник, сам протокол від 14.01.2025, складений стосовно ОСОБА_1 , містить істотні порушення, зокрема, він складений без участі особи, яка притягується до відповідальності та за відсутності документального підтвердження повідомлення останнього про необхідність з`явитися для його складення. Крім того, без роз`яснення ОСОБА_1 належних йому відповідно до закону прав, протокол складено із порушенням 24-годинного строку з моменту виявлення правопорушника.

Враховуючи, що суб`єктивна сторона правопорушення відсутня, долученими до складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу не доведено, що саме ОСОБА_1 мав обов`язок у визначений законом строк надати відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2 , при цьому, останній не знав про його наявність, не мав повноважень на його розгляд та не надавав жодних відповідей, захисник просив закрити провадження стосовно ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав, що він є представником ОСОБА_6. у дисциплінарному провадженні у КДКА Дніпропетровської області, яке було ініційоване ОСОБА_1 . Щодо кількості запитів (8 штук) зазначив, що це є тактикою та стратегією сторони захисту і не заборонено законом. У відповідь на свій адвокатський запит від 24.12.2024 отримав лист за підписом Новікова В.В. , який, на його переконання, містить неправомірну відмову у наданні запитуваної інформації, а відтак, звернувся до Ради адвокатів Донецької області.

Разом з тим, та обставина, що ОСОБА_1 перебував у відпустці йому стало відомо лише у судовому засіданні, якби володів такою інформацією на момент скерування запиту, то, ймовірно, був би інший розвиток подій. З урахуванням наведеного, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_6. у судовому засіданні завернув увагу, що ОСОБА_1 є представником Фонду, на адресу якого було скеровано адвокатом ОСОБА_2. запит від 24.12.2024 року. У той же час, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є стороною у кримінальному провадженні, яке розглядається Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 382 КК України, а відтак, направлення ОСОБА_1 на адресу КДКА скарг на його дії вважає тиском на себе, пов`язаним із розглядом такого провадження.

У той же час, вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам чинного КУпАП, а відсутність у ньому персональних даних стосовно порушника є наслідком неможливості отримання доступу до таких даних в силу закону. Крім того, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, оскільки адвокатський запит ОСОБА_2 складено у відповідності до вимог ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ОСОБА_1 є посадовою особою Фонду, до якого адвокат ОСОБА_2. може звернутися із запитом, у той же час, жодних документальних підтверджень того, що Новіков В.В. є уповноваженою особою на надання відповіді на адвокатський запит не долучено. Станом на день розгляду вказаного протоколу жодних документів на запит ОСОБА_2 так і не отримано.

Щодо виявлення факту перебування ОСОБА_1 відпустці адвокат вказав, що якби ОСОБА_1 з повагою ставився би до закону, він мав би після отримання інформації про складення стосовно нього протоколу з`явитися до Уповноваженого Ради адвокатів Донецької області Національної асоціації адвокатів України, надати свої пояснення, документи та скоригувати дії останнього в рамках даного провадження.

Вислухавши доводи сторін провадження, ретельно дослідивши матеріали адміністративного провадження стосовно ОСОБА_1 , а також надані учасниками у ході судового розгляду документи, суддя прийшла до таких висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ст. 280 КУпАП закріплює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, ч. 5 ст. 2123 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Як вбачається з матеріалів справи, 24.12.2024 ОСОБА_2 у відповідності до положень ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» звернувся до посадової особи ОСОБА_1 , який обіймає посаду начальника відділу судового супроводження з проблемних питань управління судово-претензійної роботи департаменту правового забезпечення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із запитом, в якому просив надати копію документу, яким підтверджується призначення ОСОБА_1 на займану у Фонді посаду.

Як вбачається із долучених ОСОБА_1 у ході досудового розгляду документів, такий запит був отриманий уповноваженою особою Фонду 24.12.2024 за зареєстрований за вх. №31803/24. У той же час, у передбачений ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» строк Новіков В.В. , який обіймає посаду заступника директора-розпорядника Фонду, діючи у відповідності до наданих йому повноважень, зокрема права підпису відповідей на адвокатські запити, своєчасно, а саме - 31.12.2024 за №60-13362/24, надав на офіційну електронну адресу адвоката ОСОБА_2. відповідь, в якій відмовив адвокату у наданні запитуваних документів.

Водночас, ОСОБА_1 , щодо якого складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДН №9 від 14.01.2025, у період з 28.12.2024 по 07.01.2025 перебував у запланованій відпустці, що підтверджується наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1509-вд від 19.12.2024 року, та фактично був позбавлений можливості надати відповідь на адвокатський запит.

Крім того, суддя погоджується із доводами ОСОБА_1 та його захисника про те, що перший не мав повноважень на надання відповіді на адвокатський запит ОСОБА_2 від 24.12.2024, оскільки в силу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» адвокатський запит скеровується саме до Фонду, уповноважена особа якого після отримання адвокатського запиту може адресувати окремим посадовим чи службовим особам надання на нього відповіді. Таким чином, скерування адвокатом ОСОБА_2. запиту саме до ОСОБА_1 , як посадової особи Фонду, суперечить вимогам чинного законодавства.

Крім того, суддя звертає увагу, що у ході судового розгляду не долучено документів, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1. є уповноваженою особою Фонду на надання відповідей на адвокатські запити та наділений правом їх підписувати. Так само й відсутні підтвердження того, що після отримання Фондом адвокатського запиту 24.12.2024 уповноваженою особою була проставлена резолюція на виконання такого запиту саме ОСОБА_1 .

Так, з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia») заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, враховуючи відсутність документального підтвердження обов`язку та повноважень ОСОБА_1 надавати відповіді на адвокатські запити, які надходять на адресу Фонду, суддя вважає, що доводи, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДН №9 від 14.01.2025 та висловлені потерпілим та його представником безпосередньо у ході судового розгляду стосовно наявності у ОСОБА_1 повноважень та обов`язку на надання відповіді на адвокатський запит ОСОБА_5 від 24.12.2024, не знайшли свого підтвердження.

Разом з тим, суддя звертає увагу, що на час надання відповіді ОСОБА_1 перебував у запланованій відпустці, а відтак, фактично був позбавлений можливості знати про надходження адвокатського запиту ОСОБА_2 , брати участь у підготовці проекту відповіді на нього, а також самостійно скерувати відповідь адвокату. Про наявність провадження стосовно нього дізнався лише після складення протоколу від 14.01.2025 року.

У той же час, стороною захисту документально підтверджено, що відповідь на запит від 24.12.2024 у передбачений ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» строк було надано уповноваженою особою Фонду - Новіковим В.В. 31.12.2024 року, та скеровано на офіційну електронну адресу адвоката ОСОБА_2. При цьому суд у межах розгляду скерованого на адресу суду протоколу про адміністративне правопорушення не вправі вирішувати питання про правомірність дій уповноваженої особи Фонду - Новікова В.В. при складанні такого листа-відповіді, тому що виходить за межі тих питань, які суддя вправі вирішувати при розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 .

Щодо доводів представника потерпілого про неправомірність дій судді при поверненні цього протоколу про адміністративне правопорушення до Ради адвокатів Донецької області Національної асоціації адвокатів України для належного оформлення, суддя зауважує, що таке рішення було ухвалено на підставі ст. 278 КУпАП у письмовій формі у вигляді постанови, яка містить належні мотиви та обґрунтування, посилання на норми законодавства, практику Європейського суду з прав людини та сталу судову практику. Більше того, висловлені у постанові доводи в подальшому знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду у виступі захисника ОСОБА_1. та самого ОСОБА_1 про грубе порушення прав останнього при складанні такого протоколу.

Твердження адвоката ОСОБА_6. про те, що суддя у такий спосіб мала намір затягнути розгляд справи та цим унеможливити притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, є необгрунтованими, голослівними та суперечать фактичним обставинам, зокрема здійсненню розгляду такої справи у межах строків притягнення особи до адміністративної відповідальності із постановленням відповідного рішення. При цьому варто звернути увагу, що адвокатом ОСОБА_6. була оскаржена постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2025, однак не була скасована.

Отже, суддя, виходячи із принципів безсторонності та змагальності сторін, приймаючи справедливе і неупереджене рішення, приходить до висновку, що Уповноваженим Ради адвокатів Донецької області Національної асоціації адвокатів України не доведено, що ОСОБА_1 є уповноваженою особою, яка відповідає за надання відповідей на адвокатські запити, та вчинив дії, які свідчать про необґрунтовану відмову у наданні відповіді на адвокатський запит ОСОБА_2 .

Викладені обставини свідчать про недоведеність порушення ОСОБА_1 положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Таким чином, суддя приходить до висновку про закриття провадження стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 2123 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, ч. 5 ст. 212-3, 245, 247, 251, 256, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 2123 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк