КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/6656/24
№ апеляційного провадження: 33/824/1476/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кучера Василя Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року під головуванням судді Поповича О.В., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за ст. ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП та закрито провадження за 122-4 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених статтею 124, частиною 4 статті 130 КУпАП, і накладено на нього стягнення: за статтею 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за частиною 4 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобами на строк три роки. На підставі частини 2 статті 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за частиною 4 статті 130 КУпАП у виді: - штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн; - позбавлення права керування транспортним засобами на строк три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за статтею 122-4 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 цього Кодексу.

Судом установлено, що 24 вересня 2024 року об 11 год 09 хв в м. Василькові на перехресті вулиць Соборна - Небесної сотні - Колгоспна водій ОСОБА_1 керував автомобілем Форд, номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, допустив виїзд транспортного засобу на зустрічну смугу руху і у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди не вжив усіх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або аж до його зупинки або безпечного для інших учасників об`їзду, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ніссан, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по зустрічній смузі дорожнього руху, чим порушив пункти 12.1, 12.3 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Крім того, 24 вересня 2024 року об 11 год 09 хв в м. Василькові на перехресті вулиць Соборна - Небесної сотні водій ОСОБА_1 керував автомобілем Форд, номерний знак НОМЕР_1 , та після вчинення ДТП за його участі до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння випив алкоголь, чим порушив пункт 2.10-Є ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 130 КУпАП.

При цьому відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2024 року серії ААД № 789802 24 вересня 2024 року об 11 год 09 хв в м. Василькові на перехресті вулиць Соборна - Небесної сотні - Колгоспна водій ОСОБА_1 керував автомобілем Форд, номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, не повідомив підрозділ Національної поліції про пригоду, аж до прибуття поліцейських місце події, залишив дану пригоду, чим порушив пункт 2.10-А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП.

Не погодившись з указаною постановою, 28 січня 2025 року адвокат Кучер В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП та прийняти нову постанову якою закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, в іншій частині постанову залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки скаржник в даному випадку вжив максимальних заходів за для недопущення зіткнення з автомобілем, який рухався на великій швидкості грубо ігноруючи усі можливі правила безпеки ПДР, що підтверджувалось наданими відеозаписами.

Крім того, скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 о 11:25:34 відійшов від свого автомобіля та о 11 год 30 хв пішов разом з іншими учасниками ДТП по вул. Соборна, тобто в матеріалах справи жодним доказом не було зафіксовано стан ОСОБА_1 на момент виходу з автомобіля. Працівники поліції на той момент були відсутні.

Посилається на те, що прибув до автомобіля ОСОБА_1 , більше ніж через пів години часу, отже станом на 12:01, 24 вересня 2024 року коли він повернувся не був водієм в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху, а відтак на нього не розповсюджувався обов`язок, передбачений п. 2.5 правил, а саме на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначає, що матеріали справи не містять жодного належного доказу, яким би стверджувався той факт, що ОСОБА_1 саме після ДТП вживав алкогольні напої, тобто за таких обставин дії могли бути кваліфіковані інспектором поліції не як за ч. 4 ст. 130 КУаАП, а як за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також вказано, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, а тому на підставі ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку ЗСУ.

Крім того в апеляційній скарзі порушено питання поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому адвокат Кучер В.М. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку вказав, що вперше апеляційну скаргу було подано у визначений КУпАП строк, а саме 19 грудня 2024 року. Однак постановою Київського апеляційного суду від 06 січня 2025 року апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з відсутністю у справі договору з клієнтом. Зазначає, що 28 січня 2025 року випадково дізнався про наявність постанови Київського апеляційного суду від 06 січня 2025 року, у зв`язку з чим цього ж дня апеляційну скаргу було подано повторно.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити адвокату Кучеру В.М. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні адвокат Кучер В.М. в інтересах ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу задовольнити, адвокат Трунов Ю.А. в інтересах ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За правилами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Убачається, що постанова оскаржена лише в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

При розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення в оскаржуваній частині Васильківським міськрайонном судом Київської області належним чином були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, оцінивши які, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.10 є Правил дорожнього руху встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 12.3 Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 не було дотримано.

У рішенні по справі «О» Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні вказаних пунктів ПДР, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 835165 передбачено, що 24 вересня 2024 року об 11 год 09 хв в м. Василькові на перехресті вулиць Соборна - Небесної сотні - Колгоспна водій ОСОБА_1 керував автомобілем Форд, номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, допустив виїзд транспортного засобу на зустрічну смугу руху і у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди не вжив усіх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або аж до його зупинки або безпечного для інших учасників об`їзду, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ніссан, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по зустрічній смузі дорожнього руху, чим порушив пункти 12.1, 12.3 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП (а.с.2 т.1).

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 789801 24 вересня 2024 року об 11 год 09 хв в м. Василькові на перехресті вулиць Соборна - Небесної сотні водій ОСОБА_1 керував автомобілем Форд, номерний знак НОМЕР_1 , та після вчинення ДТП за його участі до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння випив алкоголь, чим порушив пункт 2.10-Є ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 130 КУпАП (а.с.1 т.1).

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 24 вересня 2024 року в результаті огляду, проведеного поліцейським у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, мова нерозбірлива, від огляду відмовився (а.с.5 т.1).

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що у поліцейським у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, мова нерозбірлива, від огляду за допомогою газоаналізатору «ALCOTEST-6810» відмовився у присутності свідків, що підтверджується також їх поясненнями (а.с.4, 6 т.1).

- схемою ДТП від 24 вересня 2024 року на якій зображено місце розташування транспортних засобів, відображені дорожні знаки та напрямок руху транспортних засобів під час події (а.с.7 т.1);

- поясненнями ОСОБА_2 , який за змістом вказав, що ОСОБА_1 будучи в стані алкогольного сп`яніння рухався по зустрічній смузі на великій швидкості та в`їхав в його автомобіль. Від проходження тесту на алкогольне сп`яніння відмовився. Крім того також пояснив, що після ДТП ОСОБА_1 відмовлявся викликати працівників поліції та запропонував компенсацію за збитки на ремонт автомобіля, що було сказано в присутності дружини, родичів і друзів. Після чого ОСОБА_1 попросив його відвезти до місця проживання для передачі коштів за ремонт. Проте після прибуття до місця він відмовся компенсувати кошти (а.с.8,9 т.1).

- поясненнями ОСОБА_1 , який вказав, що рухаючись по головній дорозі зі швидкістю 40 км/час нехтуючи знаки дорожнього руху з ним зіткнувся автомобіль. На місце ДТП патрульні не викликались. Вказав, що у зв`язку з погрозами учасника події був вимушений віддати паспорт та посвідчення прапорщика також у нього вимагали кошти у розмірі 5000 дол США за пошкодження автомобіля. Співробітники поліції змушували підписати акт по ст. 130 КУпАП, проте за кермом та на передодні алкогольних напоїв не вживав (а.с.10 т.1).

- відеозаписом події з портативного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано, ОСОБА_1 вказав, що після дорожньо-транспортної пригоди вживав алкогольні напої, але під час керування транспортним засобом був тверезим. У зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився почав заперечувати факт керування транспортним засобом (а.с.16 т.1).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставини, зазначені в протоколах узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції наданим відеозаписом, на якому відображені події, які відбувалися 24 вересня 2024 року за участю ОСОБА_1 .

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що матеріали справи в цілому відображають усі обставини, які мають значення для кваліфікації і повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, підтверджують факт наслідків вчиненої ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, містять його пояснення щодо вживання після повернення додому алкогольного напою та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду в оскаржуваній частині, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у здійсненні ДТП, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди та вживання після цього алкогольних напоїв, чим було порушено вимоги п. 2.10 «є», 12.1, 12.3 ПДР України при обставинах, встановлених постановою судді місцевого суду, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 вжито максимальних заходів за для недопущення зіткнення з автомобілем, який рухався на великій швидкості, судом відхиляється, оскільки з відеозапису чітко видно, що ОСОБА_1 не зупинився та перевірив обстановки, яка б дозволила йому продовжити рух та уникнути зіткнення з іншим транспортним засобом.

Необґрунтованими є також доводи скарги щодо безпідставного застосування до нього адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 особисто підтвердив про те, що після ДТП вживав алкоголь, що підтверджується відеозаписом.

Критично оцінюються й доводи апеляційної скарги, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, а тому на підставі ч. 3 ст. 266-1 КУпАП він міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку ЗСУ.

Відповідно до статті 15 КУпАП передбачено відповідальність військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень. Військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. У разі притягнення таких осіб до відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі направлення особи, яка вчинила таке насильство, на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, здійснюється на загальних підставах. Інші, крім зазначених у частині 1 цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках - адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Згідно з частинами 2, 3 статті 266-1 КУпАП, передбачено, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

З положень частини 9 статті 266-1 КУпАП вбачається, що огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто ст. 266-1 КУпАП на яку посилається скаржник застосовується до військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, на чому наполягає скаржник, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що судом при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності заст. 124, ч. 4ст. 130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу, що становить 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст. 23 та ст. ст. 33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, тому підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання адвоката Кучера Василя Михайловича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити адвокату Кучеру Василю Михайловичу в інтересах ОСОБА_1 строку на оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року

Апеляційну скаргу адвоката Кучера Василя Михайловича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар