Справа № 752/3857/25 Головуючий в суді І інстанції - Бондаренко Г.В.
Провадження № 33/824/2194/2025 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді арешту строком на 3 (три) доби.

Строк стягнення ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Направлено ОСОБА_1 до «Центру у справах сім`ї та жінок «Родинний дім» Голосіївського району м. Києва, який розташований за адресою: м. Київ, пр-т. Науки 18, для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк 3 (три) місяці.

Згідно постанови судді ОСОБА_1 27 січня 2025 року о 19 год. 58 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: застосовував фізичну силу та висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що з колишньою дружиною ОСОБА_2 існує багаторічний конфлікт з приводу користування житловою площею.

Зазначає, що ОСОБА_2 постійно голосно ображає його, штовхає, чіпляє за одяг, провокує на відповідні голосні образи і згодом викликає працівників поліції, звинувачує його в нанесенні образ та побитті. Так, 27.01.2025 року знову були викликані працівники поліції, які зафіксували на боді-камеру всі їх дії, пояснення та заяви.

Зауважує, що ніколи не піднімав руку на колишню дружину, однак дійсно в той вечір голосно відповідав на її образи та звинувачення.

Крім того, звертає увагу суду на свою характеристику з місця роботи.

Дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд, відповідно до ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За ч.1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (ч.3 ст.173-2 КУпАП).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №549406 від 27 січня 2025 року, ОСОБА_1 27 січня 2025 року о 19 год. 58 хв. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: застосовував фізичну силу та висловлювався нецензурною лайкою.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено заяву ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, рапорт інспектора та диск з відеозаписом.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що наведені вище докази підтверджують наявність обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, та які містять ознаки правопорушення, визначені диспозицією ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Перевіривши матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Проте, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відтак, зазначені вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП не були дотримані у повній мірі. Так, судом першої інстанції не з`ясовано та не враховано в сукупності всі обставини справи, а також позитивну характеристику з місця роботи ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, призначене ОСОБА_1 найсуворіше стягнення у виді адміністративного арешту на 3 (три) доби слід вважати занадто суворим, та таким, що не відповідає особі правопорушника.

З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині накладення адміністративного стягнення із застосуванням до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 020 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2025 року - змінити в частині накладення стягнення.

За вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник