Справа №592/3522/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 33/816/156/25 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 172-9 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/3522/24 за апеляційною скаргою захисника МОЛІБОГ Ю. М. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.06.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-9 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

прокурора Чухна А. В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника адвоката Молібог Ю. М.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат МОЛІБОГ Ю. М. просить скасувати постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, оскільки протокол складений без ОСОБА_2 , у зв`язку з чим йому не було вручено копію примірника протоколу, не запропоновано надати пояснення та не роз`яснено права і обов`язки, зазначена в протоколі дата вчинення правопорушення є невірною. Крім того, після отримання матеріалів ОСОБА_2 не було встановлено достатньої інформації та доказів, які б бути підставами для внесення відомостей до ЄРДР, тому ним було прийнято рішення направити матеріали на доопрацювання для зібрання всіх необхідних документів з метою визначення вірної правової кваліфікації. Також диспозиція ст. 172-9 КУпАП не вказує на те, що ОСОБА_2 зобов`язаний був внести відомості до ЄРДР без здійснення додаткової перевірки.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.06.2024 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-9 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 2125 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 , тимчасово виконуючи обов`язки заступника начальника СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, всупереч ч. 7 ст. 12, п. 6 ст. 53 Закону «Про запобігання корупції» і ст. 214 КПК, при виявленні корупційного правопорушення 06.12.2022 не вжив як службова особа органу державної влади передбачених законом заходів, а саме не забезпечив невідкладно, але не пізніше 24 годин після надходження, внесення відповідних відомостей до ЄРДР за обґрунтованим висновком Національного агентства з питань запобігання корупції (далі НАЗК) про виявлення в діях посадових осіб Сумського обласного благодійного фонду сприяння розвитку охорони здоров`я ознак корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 і його захисника Молібог Ю. М., які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора Чухна А.В., який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зокрема, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з КУпАП та інших законів України (ч. 1 ст. 2 КУпАП), а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП).

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 1-3 ст. 7 КУпАП).

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення № 36-02/4 від 05.02.2024 суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 тимчасово виконуючи обов`язки заступника начальника СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, всупереч ч. 7 ст. 12, п. 6 ст. 53 Закону «Про запобігання корупції», ст. 214 КПК, при виявленні корупційного правопорушення 06.12.2022 не вжив як службова особа органу державної влади передбачених законом заходів, а саме не забезпечив невідкладно, але не пізніше 24 годин після надходження, внесення відповідних відомостей до ЄРДР за обґрунтованим висновком НАЗК про виявлення в діях посадових осіб Сумського обласного благодійного фонду сприяння розвитку охорони здоров`я ознак корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-9 КУпАП.

Разом з тим, висновки судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-9 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, є необґрунтованими, належним чином не умотивовані та не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, як було установлено в ході апеляційного розгляду справи, наказом начальника ГУНП в Сумській області від 10.11.2022 № 433 покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника СВ Сумського РУП на ОСОБА_2 заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області. Крім цього, відповідно наказу т. в. о. начальника ГУНП в Сумській області від 08.12.2022 № 478 о/с на період відсторонення заступника начальника Сумського РУП начальника СВ тимчасове виконання обов`язків за вказаною посадою покладено на заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_2

15.11.2022 на підставі ч. 7 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» НАЗК склало обгрунтований висновок про виявлення в діях посадових осіб Сумського обласного благодійного фонду сприяння розвитку охорони здоров`я ознак корупційного кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК, та на підставі ст. 214, 216 КПК, ч. 7 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Меморандуму, укладеного між НАЗК та Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України від 01.09.2022, листом від 15.11.2022 № 34-02/23605-22 направило вказаний обгрунтований висновок та зібрані матеріали на адресу ДСР НП України.

Листом УСР в Сумській області ДСР НП України від 02.12.2022 № 2338/55/117/01-2022 зазначений обґрунтований висновок в порядку ст. 214 КПК направлено до Сумського РУП ГУНП в Сумській області. З метою отримання інформації про результат розгляду вказаного обґрунтованого висновку НАЗК на адресу Сумського РУП направило лист від 18.01.2023 № 34-02/1079-23.

Водночас під час перевірки встановлено, що складений НАЗК обґрунтований висновок, який УСР у Сумській області в порядку ст. 214 КПК направлено листом від 02.12.2022 № 2338/55/117/01-2022, зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Журнал єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» Сумського РУП від 06.12.2022 за № 52835.

За результатами опрацювання обґрунтованого висновку НАЗК від 15.11.2022 тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника Сумського РУП начальника СВ ОСОБА_2 відповідні матеріали скеровано начальнику Сумського РУП для їх розгляду згідно із Законом України «Про звернення громадян» або КУпАП, опрацювання яких доручено СДОП відділу превенції Сумського РУП.

У ході проведеної перевірки встановлено, що в діях директора Сумського обласного благодійного фонду сприяння розвитку охорони здоров`я ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК, та матеріали перевірки скеровано до СВ Сумського РУП для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК.

24.12.2022 матеріали обґрунтованого висновку НАЗК повторно зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Журнал єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» Сумського РУП за № 55557. Після цього вказані матеріали у зв`язку з відсутністю даних, які б указували на наявність кримінального провадження, скеровано начальнику Сумського РУП для розгляду згідно із Законом України «Про звернення громадян» або КУпАП, розгляд яких доручено СДОП ВП відділу поліції Сумського РУП.

05.01.2023 дільничний офіцер поліції СДОП ВП Сумського РУП за погодженням із начальником СДОП ВП Сумського РУП склав довідку про результати розгляду матеріалів, зареєстрованих за № 55557 від 24.12.2022, з таким обґрунтуванням: «ураховуючи, що дані матеріали неодноразово були на вивченні слідчого відділу Сумського РУП та при вивченні яких не встановлено у події ознак кримінального правопорушення у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» та п. 12 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930 за результатами проведеної перевірки прийнято рішення про припинення подальшого їх розгляду».

ДСР НП України листом від 06.03.2023 № 2798/55/04-2023 поінформувало НАЗК, що сектором дізнання Сумського РУП на підставі обґрунтованого висновку НАЗК від 31.01.2023 внесені відповідні відомості до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження № 0000094 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК.

За результатом розгляду листа НАЗК від 12.09.2023 № 30-10/20954-23 щодо перевірки законності рішення про закриття кримінального провадження № 0000094 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК, Сумська обласна прокуратура винесла постанову про скасування постанови, якою закрито вказане кримінальне провадження, правову кваліфікацію змінено з ч. 1 ст. 358 КК на ч. 4 ст. 191 КК, а досудове розслідування у відповідному кримінальному провадженні доручено СВ Сумського РУП.

17.01.2024 за СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області визначено підслідність кримінального провадження № 0000094 від 31.01.2023 за ст. 191 КК, а 27.04.2024 це провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Будучи допитаним у суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що інспектор чергової частини Сумського РУП приблизно з 08:00 до 09:00 після розпису матеріалів керівником підрозділу приніс йому значну кількість матеріалів ЄО, які були зареєстровані у ІКС ІПНП після 19 год. вечора 06.12.2022 та до 08 год. ранку 07.12.2022. Серед інших матеріалів, ним був вивчений матеріал ЄО № 52835. Вказаний матеріал був зареєстрований по системі ІКС ІПНП як «АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ» і який надійшов поштою до Сумського РУП ГУНП в Сумській області від оперативного підрозділу УСР в Сумській області. Вивчаючи матеріали на предмет наявності ознак кримінального корупційного правопорушення, а також першочергового обґрунтування їх письмовими доказами, він встановив відсутність достатньої інформації і доказів для внесення відомостей до ЄРДР, тому ним було прийнято рішення про направлення їх на доопрацювання до керівника підрозділу Сумського РУП ГУНП в Сумській області з метою визначення та подальшої вірної правової кваліфікації. Визнавши, що матеріали оперативного підрозділу УСР в Сумській області містять неповноту, матеріали були спрямовані на доопрацювання і для зібрання всіх документів.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-9 КУпАП настає за невжиття передбачених законом заходів посадовою чи службовою особою органу державної влади, посадовою особою місцевого самоврядування, юридичної особи, їх структурних підрозділів у разі виявлення корупційного правопорушення.

Диспозиція цієї норми закону, як зазначалося вище, є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки певних осіб щодо вжиття передбачених законом заходів у разі виявлення корупційного правопорушення.

Зокрема, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою зазначено про порушення ОСОБА_2 приписів наступних нормативно-правових актів:

- ч. 7 ст. 12 Закону «Про запобігання корупції» у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду в порядку, визначеному Національним агентством. У разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, вчиненого суддею, суддею Конституційного Суду України, протокол про таке правопорушення складає Голова Національного агентства або його заступник та направляє його до суду у визначеному законом порядку, а також інформує про це відповідно Вищу раду правосуддя або Голову Конституційного Суду України. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, вчиненого суддею, суддею Конституційного Суду України, обґрунтований висновок затверджує Голова Національного агентства або його заступник та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також інформує про факт затвердження такого висновку відповідно Вищу раду правосуддя або Голову Конституційного Суду України. Висновок Національного агентства є обов`язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п`яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення;

- п. 6 ст. 53 Закону «Про запобігання корупції» посадові і службові особи державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, посадові особи органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх структурних підрозділів у разі виявлення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи одержання повідомлення про вчинення такого правопорушення працівниками відповідних державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх структурних підрозділів, юридичних осіб, зазначених ч. 2 ст. 62 цього Закону, зобов`язані у межах своїх повноважень ужити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно, протягом 24 годин, письмово повідомити про його вчинення спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції;

- ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. (ч. 1, 4).

Також слід зауважити, що положення ч. 7 ст. 12 Закону «Про запобігання корупції» щодо розгляду уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції висновку про виявлення правопорушення не вимагають беззастережного внесення відомостей до ЄРДР (не є по суті імперативними), а лише зобов`язують здійснити його розгляд, і лише повна бездіяльність посадової чи службової особи відносно обов`язку вжиття необхідних заходів у разі виявлення корупційного правопорушення є підставою притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 172-9 КУпАП.

Повертаючись до обставин справи, після реєстрації висновку НАЗК про виявлення корупційного правопорушення в інформаційно-телекомунікаційній системі Сумського РУП 06.12.2022 за № 52835, ОСОБА_2 , отримавши відповідні матеріали наступного дня, через відсутність даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення та неможливість у зв`язку з цим внесення відповідної інформації до ЄРДР, діючи в межах своїх повноважень, направив їх начальнику Сумського РУП для розгляду згідно із Законом України «Про звернення громадян» або КУпАП.

Прийняте ОСОБА_2 рішення вказує на те, що він фактично здійснив розгляд отриманого ним висновку НАЗК, спрямувавши відповідні матеріали для подальшої перевірки, дотримавшись тим самим приписів ч. 7 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», хоча відомості про кримінальне правопорушення ним особисто і не були внесені до ЄРДР.

У той же час, в межах провадження цієї справи про адміністративне правопорушення суд неуповноважений надавати оцінку обставинам та мотивам, з яких посадова особа дійшла висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та чим саме це обґрунтоване, оскільки вирішення вказаних питань належить до виключної компетенції слідчого судді у кримінальному судочинстві в порядку ст. 1, 2, п. 18 ч. 1 ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1, 2 ст. 1 КПК).

Відповідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, а згідно ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а безпосередньо порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК), а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Наведене дозволяє зробити висновок, що невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за наслідками розгляду заяви чи повідомлення у передбаченому ст. 214 КПК порядку автоматично не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-9 КУпАП, оскільки ці суспільні відносини врегульовані нормами кримінального процесуального закону, які визначеному колу заінтересованих суб`єктів надають можливість оскаржити таку бездіяльність посадової особи на досудовому провадженні (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК). Тобто питання достатності вжитих заходів в аспекті положень ч. 7 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» і ч. 1 ст. 172-9 КУпАП та обґрунтованості невнесення відомостей до ЄРДР не можна ототожнювати.

В цій справі невнесення відомостей до ЄРДР на підставі висновку НАЗК оскаржена не була. При цьому варто зазначити, що в послідуючому до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення за № 0000094 за ч. 1 ст. 358 КК, після чого правову кваліфікацію змінено на ч. 4 ст. 191 КК за фактом розтрати коштів посадовими особами Сумського обласного благодійного фонду сприяння розвитку охорони здоров`я, однак вже 27.04.2024 це провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК і станом на 16.03.2025 це рішення ніким не скасоване.

Ухвалюючи своє рішення, суддя суду першої інстанції вказані обставини не врахував, а також не обґрунтував та не умотивував належним чином свої висновки у процесуальному рішенні, а саме не були належним чином ураховані доводи ОСОБА_2 щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-9 КПК, чим були допущені істотні порушення норм процесуального права.

Обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків судді у постанові фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у справі, і винесення обґрунтованої постанови є результатом пізнання суддею цих обставин, які в обов`язковому порядку повинні бути підтверджені доказами (ч. 1 ст. 251 і ст. 280 КУпАП). При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП). Обґрунтовувати свої висновки суддя може лише на тих доказах, які він безпосередньо досліджував у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, «право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони» (п. 29-30 рішення від 09.12.1994 у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain); інші рішення ЄСПЛ у справах «Ван де Гурк проти Нідерландів» (Van de Hurk v. the Netherlands); «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain); «Кузнєцов та інші проти Росії» (Kuznetsov and Others v. Russia).

Вартою уваги в контексті вмотивованості постанови судді є правова позиція, викладена в окремих рішеннях ЄСПЛ, зокрема у рішенні № 19997/02 від 15.02.2007 в справі «Болдя проти Румунії» (Boldea v. Romania), згідно якої «суд першої інстанції не здійснив розгляд усіх складових елементів правопорушення і зовсім не аналізував надані докази, що йому б надало можливість, у разі необхідності, ухвалити вмотивоване рішення, чого йому в справі не вдалося зробити».

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважив, що «елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ від 26.02.2019 № 1-р/2019).

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-9 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі, так і у постанові судді, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у вчиненні цього правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про невжиття ОСОБА_2 передбачених законом заходів у разі виявлення корупційного правопорушення, тому в цій частині апеляційна скарга є обгрунтованою.

Інші доводи апеляційної скарги захисника про те, що протокол складений без ОСОБА_2 , що йому не було вручено копію примірника протоколу, не запропоновано надати пояснення та не роз`яснено права і обов`язки не заслуговують на увагу, оскільки останньому неодноразово пропонувалося прийняти участь в складанні протоколу, але ОСОБА_2 до НАЗК не прибув. При цьому ОСОБА_2 за місцем роботи і проживання направлялася пам`ятка про права та два примірники протоколу із пропозицією їх підписання та надання пояснень.

Також не можуть бути прийнятими до уваги і доводи апеляційної скарги відносно того, що зазначена в протоколі дата вчинення правопорушення є невірною, оскільки ця обставина не вплинула ні на висновки судді суду першої інстанції, ні апеляційного суду.

Таким чином, постанову судді суду першої інстанції не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, тому вона підлягає скасуванню через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника МОЛІБОГ Ю. М. задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.06.2024 відносно ОСОБА_4 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП через відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-9 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов