Справа № 359/2182/25
Провадження № 3/359/1487/2025
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника адвоката Купрієнка В.М., свідка ОСОБА_1 , адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 253477 від 22 лютого 2025року, 22.02.2025 о 01 год. 20 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Володимира Малика, 25, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом марки " Kia Sportage", д.н.з. НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я КПН ББЛІЛ ОСОБА_2 категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 не заперечував в цілому обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, але просив закрити провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з тим, що допустив вчинення зазначеного правопорушення діючи в стані крайньої необхідності. Пояснивши, що являється підполковником служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Саме в ніч з 21 на 22.02.2025, внаслідок масових обстрілів з боку країни агресора - російської федерації на території Київської області, в м. Борисполі сталось падіння ворожого БПЛА, у зв`язку з чим виникла пожежа в районі залізничної колії АТ «Укрзалізниця». В ніч з 21 на 22.02.2025 я отримав від диспетчера Бориспільського РУ ДСНС вказівку про необхідність здійснення виїзду в м. Бориспіль на місце падіння уламків збитого ППО ворожого БПЛА, для проведення ідентифікації вибухонебезпечних предметів. Я прийняв рішення самому поїхати на власному автомобілі на місце події. По дорозі, вже в м. Борисполі, на вул. Володимира Малика, мене зупинили працівники поліції, яким я повідомив, що вживав алкогольні напої, і що прямую на виїзд, оскільки являюсь працівником служби цивільного захисту.

У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат Купрієнко В.М. повністю підтримав пояснення ОСОБА_2 . Додатково зазначив, що ОСОБА_2 являється підполковником служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій, і перебуває на посаді головного фахівця відділу організації заходів цивільного захисту Бориспільського районного управління (службове посвідчення серії НОМЕР_4 ). Крім того, саме підполковник ОСОБА_2 з числа особового складу Бориспільського РУ ДСНС пройшов курси цільового призначення фахівців для здійснення ідентифікації вибухонебезпечних предметів (свідоцтво № 1607). Працівниками поліції ОСОБА_2 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення 22.02.2025 о 01:20 год. - час зупинки автомобіля під його керуванням патрульною поліцією. Саме в ніч з 21 на 22.02.2025, внаслідок збройної агресії та масових обстрілів з боку країни агресора - російської федерації на території Київської області, в м. Борисполі під час збиття силами ППО, сталось падіння ворожого БПЛА типу «Герань-2» у зв`язку з чим виникла пожежа в районі залізничної колії АТ «Укрзалізниця», за адресою: м. Бориспіль, ПЗП 24 км. вул. Калмикова. Слідчим відділом Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області за вказаним фактом здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000328 від 22.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України (відповідь Бориспільського РУП № 49570-2025 від 13.03.2025 (434077) на адвокатський запит). Тобто, підполковник ОСОБА_2 , в ніч з 21 на 22.02.2025, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в телефонному режимі отримав від диспетчера Бориспільського РУ ДСНС вказівку про необхідність здійснення виїзду в м. Бориспіль на місце падіння уламків збитого ППО ворожого БПЛА, внаслідок чого виникла пожежа, для проведення ідентифікації вибухонебезпечних предметів, які могли знаходитись на місці події та могли становити небезпеку для рятувальників та інших осіб. Оскільки повідомлення від диспетчера ОСОБА_2 отримав у нічний час, у період дії комендантської години, він не мав можливості скористатися громадським транспортом або службою таксі для виїзду до місця падіння уламків. ОСОБА_2 має у своїй власності автомобіль «КІА», державний номер НОМЕР_3 . Оскільки він часто вимушений використовувати власний транспортний засіб у службових цілях, для пересування в комендантську годину, на зазначений автомобіль він має Перепустку № КУ 019180, видану ГУ ДСНС України в Київській області. ОСОБА_2 проживає удвох з дружиною, ОСОБА_1 , яка не має ведійського посвідчення, і не могла доставити чоловіка до м. Борисполя на їхньому автомобілі.Також просив суд звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з перебуванням його у стані крайньої необхідності.

Свідок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судовому засіданні підтвердила, що не має водійського посвідчення та могла чоловіка доставити до міста Борисполя 22.01.2025 року на їхньому автомобілі.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, детально вивчивши відомості, зафіксовані на відеозаписі, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 22.02.2025 серії ЕПР1 № 253477; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; диском з відеофіксацією з нагрудної камери працівника поліції та іншими матеріалами справи, а також поясненнями наданими ОСОБА_2 в судовому засіданні.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_2 та йог захисника адвоката Купрієнка В.М., про наявність у його діях крайньої необхідності, суддя зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно із ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що відразу після зупинки автомобіля під час комендантської години, ОСОБА_2 пояснював необхідність керування транспортним засобом в комендантську годину водієм, який вживав алкогольні напої, екстреною необхідністю прибути на місце пожежі, яка виникла внаслідок падіння уламків збитого ППО ворожого БПЛА.

Саме усвідомлення можливості настання негативних наслідків у випадку детонації вибухонебезпечних предметів та необхідність у зв`язку з цим прибути на місце падіння уламків ворожого БПЛА для ідентифікації таких небезпечних предметів, стало причиною керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані незначного алкогольного сп`яніння під час комендантської години.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вказував на те, що сів за кермо автомобіля 22.02.2025 року, оскільки отримав від диспетчера Бориспільського РУ ДСНС вказівку про необхідність здійснення виїзду в м. Бориспіль на місце падіння уламків збитого ППО ворожого БПЛА, внаслідок чого виникла пожежа, для проведення ідентифікації вибухонебезпечних предметів, які могли знаходитись на місці події та могли становити небезпеку для рятувальників та інших осіб.

Дії ОСОБА_2 хоч і свідчать про порушення п. 2.5 ПДР України, однак, за встановлених у ході судового розгляду фактичних обставин справи, останній був вимушений вчинити такі дії. Вказане, на думку судді, свідчить про те, що ОСОБА_2 діяв в стані крайньої необхідності.

Виходячи із вищезазначеного, суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку що дії ОСОБА_2 вчинені в стані крайньої необхідності, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, 17, 18, ч. 5 ст. 126, 247, 252 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк