Номер провадження: 33/813/751/25
Номер справи місцевого суду: 494/139/25
Головуючий у першій інстанції Панчишин А. Ю.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Журавльов О.Г., за участі: секретаря судового засідання Хангельдян К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представника Томашевського Р.М., прокурора відділу Одеської обласної прокуратури Щербіни Н.М., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Березівського районного суду Одеської області від 18.02.2025, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої на посаді адміністратора ТСЦ №1548 (на правах відділу регіонального центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській, Херсонській областях) зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Березівського районного суду Одеської області від 18.02.2025 ОСОБА_1 визнано винною у вчинені правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено на неї на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень.

Встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду адміністратора територіального сервісного центру (далі - ТСЦ) №5148 (на правах відділу, м. Березівка, Одеська область) регіонального сервісного центру МВС (далі - ГСЦ МВС) в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, маючи 9 ранг державного службовця, та будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст.3 Закону та Примітки до ст. 172-7 КУпАП не вжила заходів щодо недопущення виникнення будь-якого конфлікту інтересів та не повідомила у встановленому Законом порядку безпосереднього керівника - начальника ТСЦ №5148 ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях при прийнятті рішення про заміну та видачу посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04.09.2024 на своє ім`я, чим порушила встановлені ч. 1 ст. 28 вимоги Закону та вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за результатами чого був складений протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №6/2025 від 20.01.2025 року.

Також, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду адміністратора територіального сервісного центру (далі - ТСЦ) №5148 (на правах відділу, с. Березівка, Одеська область) регіонального сервісного центру МВС (далі - ГСЦ МВС) в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, маючи 9 ранг державного службовця, та будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та Примітки до ст. 172-7 КУпАП не вжила заходів щодо недопущення виникнення будь-якого конфлікту інтересів та вчинила дії і прийняла рішення про заміну та видачу посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04.09.2024 на своє ім`я, чим порушила встановлені п. 3 ч. 1 ст. 28 вимоги Закону і вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за результатами чого був складений протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №7/2025 від 20.01.2025 року.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що з матеріалів справи не вбачається, а стороною обвинувачення не доведено та не підтверджено жодними доказами наявності суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 (який виражався у необхідності заміни її посвідчення водія старого зразка на посвідчення водія нового зразка) і її службовими повноваженням.

Ані в протоколах про адміністративні правопорушення, ані жодних інших матеріалах справи не зазначено яким саме чином її приватний інтерес вплинув на неупередженість та об`єктивність, а тому реальний конфлікт інтересів був відсутній

Просить постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину та фактичні обставини інкримінованих правопорушень визнала, щиро розкаюється, осудила свою протиправну поведінку, надала до суду характеризуючи особу матеріали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представника Томашевського Р.М., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора Щербіни Н.М.,яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою або другою, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання без поважних причин декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Крім того, згідно з п. 2 роз`яснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. №223-943/0/4-17 від 22.05.2017, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, і наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 (справа №1-27/2010).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом начальника головного сервісного центру МВС України від 30.10.2020 №2/15/68-кп, ОСОБА_1 з 03.11.2020 призначено на посаду адміністратора територіального сервісного центру (далі - ТСЦ) №5148 (на правах відділу, с. Березівка, Одеська область) регіонального сервісного центру МВС (далі - ГСЦ МВС) в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях шляхом укладення контракту на період дії карантину та до дня визначення переможця конкурсного відбору.

03.11.2015 ОСОБА_1 склала присягу державного службовця, яку власноручно підписала.

Вступивши на державну службу і публічно склавши присягу державного службовця, ОСОБА_1 набула статусу державного службовця, стала суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Таким чином, проходячи державну службу на посаді адміністратора територіального сервісного центру (далі - ТСЦ) №5148 (на правах відділу, с. Березівка, Одеська область) регіонального сервісного центру МВС (далі - ГСЦ МВС) в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, маючи 9 ранг державного службовця у межах категорії «В» посад державної служби і склавши Присягу державного службовця, ОСОБА_1 наділена владними повноваженнями, виконує функції держави та на неї поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

13.07.2021 наказом начальника головного сервісного центру МВС України від 13.07.2021 №2/15/103-кп, ОСОБА_1 з 15.07.2021 призначено на посаду адміністратора територіального сервісного центру (далі - ТСЦ) №5148 (на правах відділу, м. Березівка, Одеська область) регіонального сервісного центру МВС (далі - ГСЦ МВС) в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях як переможця конкурсу, зі збереженням раніше присвоєного 9 (дев`ятого) рангу державного службовця.

08.12.2023 у зв`язку з організаційно-штатними змінами, передбаченими наказом МВС України від 16.10.2023 №838, ОСОБА_1 переведена на рівнозначну посаду адміністратора територіального сервісного центру (далі - ТСЦ) №5148 (на правах відділу, с. Березівка, Одеська область) регіонального сервісного центру МВС (далі - ГСЦ МВС) в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, з 12.12.2023.

Відповідно до посадової інструкції адміністратора територіального сервісного центру №5148 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) ОСОБА_1 до її основних посадових обов`язків відноситься у тому числі: здійснення перевірки даних із використанням інформації з СДР ТЗ, автоматизованої бази даних про розшукувані транспортні засоби, банку даних Генерального секретаріату Інтерполу, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Єдиного державного демографічного реєстру, ІПНП та інших баз даних відповідно до законодавства із долученням роздруківок результатів перевірок до матеріалів реєстрації; надання консультацій з питань реєстрації, перереєстрації ТЗ, порядку видачі, обміну посвідчень водія та їх дублікатів; внесення інформації до відповідних баз даних про арешт, заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію транспортних засобів на підставі відповідних процесуальних документів; здійснення коригування (виправлення) облікових даних транспортних засобів під час надання адміністративної послуги з перереєстрації або зняття з обліку транспортних засобів, підготовка матеріалів до РСЦ ГСЦ МВС для внесення відповідних змін до ЄДР ТЗ; здійснення прийому документів для отримання (обміну) посвідчень водія, у тому числі посвідчень водія замість втрачених або викрадених, а також міжнародних посвідчень водія, та перевірка відомостей про осіб, які подали зазначені документи, за Єдиним державним реєстром МВС, Єдиним державним демографічним реєстром, відповідними базами даних та державними реєстрами щодо осіб, які перебувають в розшуку, а також осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві. Внесення інформації про видані посвідчення водія та які втрачені або викрадені до Єдиного державного реєстру МВС; дотримання вимог законодавства під час надання адміністративних послуг та порядку реєстрації фізичних та юридичних осіб у системі керування чергою для отримання послуг які надаються територіальними сервісними центрами МВС, тощо.

31.08.2024 о 13:46 год. ОСОБА_1 отримала талон №48 у терміналі електронної черги, який розташований у будівлі ТСЦ № 5148, за адресою: Одеська область, м. Березівка, вул. Героїв України, 27, на підставі якого, особисто у цей же день зареєструвала заяву № на здійснення операції «заміна посвідчення водія» на своє ім`я, в якій власноручно проставила підписи як заявник у передбачених бланком місцях.

В подальшому, використовуючи надане комп`ютерне обладнання та відповідні доступи за допомогою наданого їй, у зв`язку з виконанням службових обов`язків особистого електронного ключа, ОСОБА_1 відносно себе провела перевірку за Єдиним державним реєстром МВС, Єдиним державним демографічним реєстром, відповідними базами даних та державними реєстрами щодо осіб, які перебувають у розшуку, та щодо осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому. Після отримання позитивного результату ОСОБА_1 здійснила запис у відповідній графі заяви «перевірено».

04.09.2024 ОСОБА_1 отримала на своє ім`я посвідчення водія серії НОМЕР_1 , про що зробила відповідні записи у заяві № на здійснення операції «заміна посвідчення водія» та власноручно проставила підписи про його отримання.

За наявності реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 , на виконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», була зобов`язана повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту коди дізналась чи повинна була дізнатися про таку наявність свого безпосереднього керівника начальника ТСЦ №5148 РСЦ МВС в Одеській, Миколаївській, Херсонській області та не вчиняти дій і не приймати рішень до прийняття безпосереднім керівником або керівником підрозділу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, та повідомлення про прийняте рішення.

Так, відповідно до визначення, яке міститься в статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Приватний інтерес ОСОБА_1 проявляється у немайновому інтересі, а саме зацікавленості в отримані документа, який надає їй право керувати транспортними засобами, а саме посвідчення водія на своє ім`я.

Наявність факту реального впливу ОСОБА_1 під час проведення процедури перевірки документів з метою встановлення наявності законних підстав для проведення заміни та видачі посвідчення водія на своє ім`я та її службовими повноваженнями, об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, зумовлений можливістю впливати на: безперешкодне проведення перевірки відносно себе за наявними базами та реєстрами МВС; отримання позитивного результату під час перевірок; позитивне рішення про заміну та видачу посвідчення водія.

Таким чином, під час виконання службових повноважень у адміністратора ТСЦ №5148 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів - суперечність між її службовими повноваженнями та приватним інтересом у вигляді особистої зацікавленості в отриманні посвідчення водія.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №11(80)2, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді: дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідно до підпункту «в» п. 1, ч. 1, ст.3 Закону на яку розповсюджуються обов`язки щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені статтею 28 Закону, у робочий час маючи дискреційні повноваження, 04.09.2024 знаходячись на робочому місці в ТСЦ №5148 достовірно знаючи, що здійснила перевірку даних відносно себе, провела заміну та видачу посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04.09.2024, не повідомила у встановленому законом порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів начальника ТСЦ №5148 та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинила правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення особою дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до статті 1 Закону та п. 2 Примітки до ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно ст. 1 Закону, приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 172-7 КУпАП встановлюється відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП встановлюється відповідальність за вчинення особою дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Місцем вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-17, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є місце її роботи - ТСЦ №5148, що розташований за адресою: Одеська область, Березівський район, м. Березівка, вул. Героїв України, 27, так як обов`язок виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» виник у зв`язку з перебуванням на роботі.

Часом вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-17, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є 04 вересня 2024 року, коли ОСОБА_1 зобов`язана була повідомити безпосереднього керівника про наявність у неї реального конфлікту інтересів, у зв`язку з оформленням заміни та видачі посвідчення водія на своє ім`я.

Фактичним моментом виявлення вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, слід вважати дату закінчення перевірки, зібрання доказів та складання протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією.

Так вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією; матеріалами за заявою № про видачу, обмін або повернення посвідчення водія серії НОМЕР_1 ; витягом ДП «НАІС» щодо оформлення та видачі посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; особистими підписами у відомостях Форми проведення інструктажу для новопризначених осіб в апараті МВС, його територіальних органах, закладах, установах і підприємствах, що належать до сфери управління МВС, з основних положень Закону України «Про запобігання корупції»; особистими поясненнями ОСОБА_1 від 20.01.2025 року.

На думку апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого правопорушення за вказаних в оскаржуваному судовому рішенні обставин підтверджується дослідженими у суді першої інстанції доказами, які у своїй сукупності є достатніми, допустимими, узгодженими між собою, зібрані у встановленому порядку і досліджені судом першої інстанції з дотриманням принципів повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду, яким надана належна правова оцінка.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає доводи апелянта щодо відсутності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 є необґрунтованими, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, - вчинення особою дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів підтверджується наявними доказами та є мотивованими.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення апеляційний суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд враховує особу правопорушниці та обставини правопорушення при накладанні на ОСОБА_1 стягнення за ч.ч. 1, 2 ст. 172-6 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 визнала протиправність своїх діянь, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, те, що вона щиро розкаюється у вчиненому, засуджує свою неправомірну поведінку, обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено.

Також апеляційний суд враховує характеристики, які долучені ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції.

З характеристики, наданої адміністратором ТСЦ 5138 РСЦ ІСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях Ігорем Горак, за місцем роботи ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 працює адміністратором ТСЦ 5148 з листопада 2015 poкy. За час перебування адміністратором зарекомендувала себе відповідальним працівником. Ділові якості проявляє на найвищому рівні, постійно прагне до самовдосконалення. За характером спокійна та врівноважена, за час перебування на посаді адміністратора під час надання послуг скарг від громадян не надходило. Постійно підвищує свій професійний рівень державного службовця. Дисципліну не порушує, легко знаходить спільну мову з співробітниками. В колективі користується повагою та авторитетом. Відзначається цілеспрямованістю. Всі доручені завдання виконує вчасно та професійно.

3 характеристики, наданої 13.03.2025 секретарем Березівської міської ради Одеської області, вбачається, що ОСОБА_2 на роботі характеризується з позитивного боку, ввічлива, з колегами та відвідувачами стримана, відповідально ставиться до поставлених задач боку керівництва. З сусідами та оточуючими підтримує гарні добросусідські відносини, добра господиня, яка готова прийти на допомогу. Має чітко виражену проукраїнську позицію, допомагає волонтерам та бійцям ЗСУ у силу своїх можливостей. Приймає активну участь в громадському житті міста і громади в цілому. За час проживання конфліктних ситуацій з сусідами не виникало. На адміністративній комісії при громадській раді дана громадянка не розглядалася, від мешканців міста та сусідів скарги до міської ради не надходили.

3 характеристики, наданої 13.03.2025 року депутатом Березівської міської ОТГ ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 характеризується з позитивного боку, доброзичлива, відповідальна, з усіма сусідами підтримує добрі стосунки. Нарікань на її поведінку в суспільних місцях не надходило.

Таким чином, апеляційний суд враховуючи тривалий час роботи ОСОБА_1 понад 9 років на посаді адміністратора в ТСЦ 5138 РСЦ ІСЦ МВС в Одеській, виключно позитивні характеристики, як з міста роботи так і за змістом свого проживання, визнання вини у вчиненому адміністративному правопорушенні, її щире каяття, характер та обставини вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які не становлять шкоди та якими не завдано збитків державним або суспільним інтересам, які охороняються законом, що, на думку апеляційного суду, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Дана норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Тому, оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, з урахуванням даних, що характеризують її особу, апеляційний суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, і обмежитися усним зауваженням.

На думку апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, постанова суду в частині притягнення до адміністративної відповідальності - скасуванню з постановленням рішення про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Березівського районного суду Одеської області від 18.02.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою звільнити ОСОБА_1 на підставі статті 22 КУпАП від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі частини 2 статті 284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов