Роздільнянський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №: 511/45/25

Номер провадження 3/511/78/25

"09" квітня 2025 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С . І.,

за участю:

секретаря судового засідання Полихи Ю.О.

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Теренчука Є.М.

розглянувши матеріали, які надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, священнослужитель церковного приходу у с.Щербанка Роздільнянського району Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст адміністративного протоколу.

Згідно протоколу серії ААД № 931735 від 05.01.2025 року:

05.01.2025 року о 21 год. 10 хв., с.Щербанка Роздільнянського району Одеської області, по вул.Суворова, водій громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «WOLKSVAGEN» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, поведінка що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора на місці зупинки транспортного засобу та від огляду в медичному закладі, водій відмовився під відеозапис нагрудної камери №7, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заяви, клопотання та процесуальні дії.

Протокол надійшов до Роздільнянського районного суду 07.01.2025 року. В протоколі призначено дата, час та місце проведення судового засідання, а саме 21.01.2025 року о 11 год.00 хв.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали розподілені в провадження судді Гринчак С.І.

21.01.2025 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просить відкласти розгляд справи на іншу дату, із необхідністю залученням до розгляду справи адвоката.

Судовий розгляд відкладено на 04.02.2025 року.

04.02.2025 року надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення судового розгляду на іншу дату.

Судовий розгляд відкладено на 25.02.2025 року.

Для надання правової допомоги особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в справу вступив адвокат Теренчук Є.М., якій діє на підставі ордеру серії ВН №1479191 від 25 лютого 2025 року та договору про надання правничої допомоги у адміністративному провадженні від 25 лютого 2025 року.

Судовий розгляд відкладено на 25.03.2025 року.

В подальшому, 25.03.2025 року надійшла заява представника про відкладення судового засідання у зв`язку із відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у Одеській області.

Судовий розгляд відкладено на 02.04.2025 року.

31.03.2025 року через канцелярію суду, від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення по справі, які він просив врахувати при розгляді справи.

Позиція учасників судового провадження.

В судове засідання, призначене на 02.04.2025 року особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , повідомлений належним чином про час дату та місце судового засідання, не прибув.

В судовому засіданні представник особи що притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Теренчук Є.М., зазначив, що адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено із істотним порушеннями вимог закону, відомості викладені в ньому не можуть бути використані у суді як доказ, у зв`язку з порушенням вимог законодавства під час збору доказів та оформленні матеріалів.

На думку захисту, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених у протоколі серії ААД №931735 від 05.01.2025 не доведена жодними належними та допустимими доказами, а тому просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Та просив суд відкласти судовий розгляд з наданням часу підготувати та подати суду мотивоване письмове клопотання.

В судовому засіданні оголошено перерву до 07 квітня 2025 року.

07.04.2024 року через канцелярію суду від представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Теренчука Є.В. надійшло письмове клопотання про закриття адміністративної справи за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення та заява про подальший розгляд адміністративних матеріалів за відсутністю ОСОБА_1 та його представника.

Дослідивши фактичні обставини справи, надавши оцінку поданим доказам, суд прийшов до висновків, що адміністративний протокол (з додатками) складений з грубими порушеннями законодавства України, з огляду на таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративні правопорушення повинні бути вказані: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України при розгляді справи . про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи.

Даний адміністративний протокол складений 05.01.2025 року, о 21 годину 20 хвилини інспектором СРПП Роздільнянського РВП ст. сержантом поліції Захаровим Олегом Михайловичем.

На підтвердження обставин адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 надані наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 931735 від 05.01.2025 року;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, огляд не проводився у зв`язку із відмовою громадянином ОСОБА_1 ;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 05.01.2025, згідно якого у результаті огляду проведеним поліцейським у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, поведінка що не відповідає дійсності, огляд за допомогою газоаналізатора не проводився у зв`язку із відмовою;

- копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №403909 від 05.01.2025 року, згідно якої на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч.1ст.126 та ч.1 ст. 121 КУпАП;

- диск з відеозаписом адміністративного правопорушення;

- довідка начальника Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області №67/188 від 06.01.2025 з інформацією, що громадянин ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 03.08.1999р;

Проте, розглянувши надані докази суд, дійшов переконання, що адміністративний протокол (з додатками) складений з грубими порушеннями законодавства України з огляду на таке.

Так, з письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 , вбачається наступне.

05.01.2025 року, біля 20 години 30 хвилин, він на своєму автомобілю Фольксваген н.з. НОМЕР_3 , під`їхав до церкви у с.Щербанка Роздільнянського району Одеської області з метою, розрахуватися з робочими, які робили ремонт церковного приходу, де він є священнослужителем. При цьому, він був трохи застудженим, в нього боліло горло та була нежить. В той час, як він під`їхав до церкви, хлопці вечеряли та випивали вино. Він розрахувався з робочими, в ході розмови він сказав що застудився, тоді хлопці запропонували йому лікарського відвару. Вони закип`ятили відвар та налили йому у кружку. Він не бачив що там було, хлопці сказали що це лікарські трави та лікарська настоянка, але без алкоголю. Через 15 хвилин, він випив відвар та поїхав додому. Але, біля 21 години 05.01.2025 року, його зупинили працівники поліції. Поліцейські попросили документи. Він вийшов з автомобіля та почав розмовляти, на що поліцейський сказав що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння (виражений запах алкоголю з порожнини рота). Він був у хворобливому стані, розхвилювався та сказав що «трохи хворіє, тому хлопці «нагріли» йому вина (він просто переплутав з відваром)». Після цього поліцейські знову запитали його «ви будете проходити огляд на стан сп`яніння, можете відмовитися, можете проїхати у лікарню продути Драгер, якщо нашому Драгеру не довіряєте, або складаємо протокол за ст.130 КУпАП». Після цього, він відповів що згоден їхати у лікарню на огляд, тобто фактично надав згоду на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Після даних слів поліцейський сів у автомобіль, закрився у ньому та почав складати якісь документи. В нього з собою було відсутнє водійське посвідчення, тому він зрозумів що поліцейські складають протокол за дане правопорушення. Але, після того як вони вийшли із автомобілю, поліцейський сказав що склав на нього протокол за відсутність ведійського посвідчення, а також протокол за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за ст.130 КУпАП. Він взагалі був шокований даним фактом, так як не вживав алкоголь до цього та надав згоду на проведення мого огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікарні. Окрім цього коли поліцейський сказав щоб він написав у поясненні протоколу, що випив вина, але він сказав що пив тільки ліки. Але поліцейський наполягав на тому, щоб він написав у протоколі, що він «випив ліки які містять спирт, алкоголь та дають запах алкоголю з порожнини рота». Окрім цього поліцейський не спитав його, а категорично промовив «пишіть з протоколом згоден», тобто під тиском він вимушений був написати те що йому казав поліцейський.

Тобто фактично пояснення у адміністративному протоколі за ст.130 КУпАП, він написав під диктовку поліцейського, після цього поліцейський наказав щоб він розписався у акті огляду на місці (без його ознайомлення з даним актом), направлення на огляд у заклад охорони здоров`я, йому взагалі ніхто не надавав та він у ньому не розписувався, при ньому дане направлення, поліцейські не складали.

Також в своїх поясненнях, ОСОБА_1 вказує на те, що права, передбачені Конституцією України та КУпАП, у тому числі ст.63 та права на адвокатську допомогу, перед складанням протоколу за ст.130 КУпАП за весь час спілкування, поліцейський йому не роз`яснював. Крім того, поліцейські не запропонували йому визвати тверезого водія для передачі керування його автомобілем, не забрали автомобіль на штраф майданчик, тобто він у присутності поліцейських сів за кермо свого автомобілю та поїхав додому.

Дані факти підтверджуються відеозаписом від 05.01.2025 року, доданим до протоколу за ст.130 КУпАП.

1. Щодо порушення чинного законодавства України та прав людини передбачених Конституцією України при складанні поліцейськими адміністративного протоколу.

Відповідно до п.3 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Але у графі протоколу про роз`яснення прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, підпис ОСОБА_1 , відсутній. Підпис є тільки у графі про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи.

Роз`яснення положень ст.55,56,59 Конституції України, взагалі відсутні у протоколі про адміністративне правопорушення ПДД. Будь-якої окремої пам`ятки (або іншого документу) про роз`яснення даних положень Конституції України, та права на адвокатську допомогу ОСОБА_1 , не надавалося. В усний формі, дані права ОСОБА_1 також не роз`яснювалися.

Таким чином у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що перед (або за час) складанням адміністративного протоколу по ст.130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , в усний або у письмовий формі, були роз`яснені права передбачені ст.55, 56, 59, 63, Конституції України, ст.268 КУпАП та право на адвокатську допомогу, що є грубим порушенням його конституційних прав.

2. Щодо порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року (далі Інструкція).

Згідно п. 9 ч. ІІ Інструкції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Проте, у фабулі протоколу вказано «у с.Щербанка по вул.Суворова», але не вказано у якому районі та якої області відбувалися дані події, не вказано ОСОБА_3 водія який керував автомобілем,

Згідно п.2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я.

У фабулі даного адміністративного протоколу вказано «...Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою приладу Драгер та такого ж огляду у медичному закладі». При цьому дані огляди абсолютно різни по своєї суті та специфіки проведення, тому поліцейські повинні були роз`яснити ОСОБА_1 , яким чином проводяться дані огляди (фабула практично не розкриває суб`єктивної сторони правопорушення).

У адміністративному протоколі вказано що ОСОБА_1 керував автомобілем 05.01.2025 року о 21 години 10 хвилин, але як вбачається на відео, початок спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими 21 година 07 хвилин (!!!), що за даних обставин взагалі не відповідає дійсності за часом та встановленому алгоритму дій працівників поліції вказаних у адміністративному протоколі, а відповідно їх законності та оцінки як доказу.

Тобто фабула адміністративного протоколу, практично не розкриває суб`єктивної сторони правопорушення, а суд позбавлений можливості самостійно змінювати фабулу адміністративного правопорушення.

Окрім цього, згідно п.13 ч. ІІ, вищевказаної Інструкції - Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою.

Але у порушення даної Інструкції, коли ОСОБА_1 , почав писати у протоколі (за ч.1 ст.130 КУпАП) пояснення, що він сьогодні пив ліки а не алкоголь, поліцейський неодноразово промовляв що треба писати «що він випив ліки які містять алкоголь, які дають запах алкоголю з порожнини рота, або які містять спирт». Тобто поліцейський своїми діями, чинив психологічний тиск на ОСОБА_1 та примушував його до написання неправдивих показів та фактичного визнання провини у скоєнні даного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, є тим єдиним доказом, який мав би підтвердити повністю і беззаперечно винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у разі визнання його належним і допустимим доказом.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Маlofеуеvа v. Russiа», рішення від 30 травня;2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Кагеlіп v. Russiа» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Таким чином, суд позбавлений можливості самостійно змінити фабулу адміністративного правопорушення.

3. Щодо порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису", затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026).

Процедура складення адміністративних матеріалів, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису (згідно Інструкції № 1026), а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У п.1, п. 2 Розділу І Інструкції передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Розділом ІІІ Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Проте, наданий до суду диск з відеозаписом, (що був відтворений судом в ході судового розгляду) не відображає усіх відомостей про вчинення правопорушення та спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції.

Так, на відеозапису взагалі відсутні: - факт руху даного транспортного засобу, який вказаний у протоколі; - факт керування даним транспортним засобом ОСОБА_1 ; - факт зупинки даного транспортного засобу та виходу ОСОБА_1 з місця водія.

Згідно п. 5 розділу II Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Тобто, якщо з відеозапису камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є безперервним, але на ньому відсутня зйомка подій які є доказом правопорушення, то за даних обставин такий відеозапис, не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Аналіз цієї норми дає підстави стверджувати, якщо до всього фіксування правопорушення не залучаються свідки, то за допомогою відеореєстратора (або іншого відеопристрою), повинна фіксуватись уся процедура виявлення та фіксації адміністративного правопорушення.

У даному випадку, встановлено, що свідки не залучалися, при цьому зйомку повної фіксації правопорушення до суду не надано, що є порушенням даної Інструкції та вимог ст. 266 КУпАП, та визнання даного доказу неналежним та недопустимим.

4. Щодо порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Згідно п. 2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 Інструкції має вичерпний перелік «Ознак алкогольного сп`яніння» відповідно до якого такими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В адміністративному протоколі складеному відносно ОСОБА_1 , вказані ознаки алкогольного сп`яніння: «запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, поведінка що не відповідає дійсності».

Зазначення вказаних ознак, є лише певним проявом суб`єктивного сприйняття працівника поліції, на якого покладено збирання доказів у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, і саме посилання працівника поліції на існування у особи певних ознак не може вважатись достатнім для достовірного встановлення даної обставини, у контексті як заперечень особи яка притягається до відповідальності, так і без наявності сукупності інших належних і допустимих доказів, що виходять від поза будь- якими сумнівами неупереджених осіб.

Жодних належних та допустимих доказів наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, зокрема зазначених у протоколі, які б в контексті визначених Інструкцією вказували на законність вимог щодо проходження огляду на стан сп`яніння, матеріали справи не містять.

До того ж ознак алкогольного сп`яніння - «невнятна мова, поведінка що не відповідає дійсності», Інструкцією не передбачено.

Крім того, посилань на такі ознаки не містять і долучені відеозаписи з нагрудних камер поліцейських. Навпаки, з відеофіксації вбачається, що ОСОБА_1 , говорить ясно за смислом, чітко вимовляє слова та фрази, розуміє про що іде розмова, згідно логіки веде діалог, його поведінка адекватна, він орієнтується у простори, хода стійка, координація рухів не порушена, тремтіння пальців рук та порушення мови не вбачається. Щодо запаху алкоголю з порожнини рота, ОСОБА_1 , намагався пояснити поліцейським, що можливо це запах від ліків (відвару), який до цього він випив, оскільки був застуджений.

Тобто матеріали справи, наявність зазначених у акті ознак сп`яніння, безсумнівно не підтверджують законні підстави пропонування проведення огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 .

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п.5 розділу І Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З відеофіксації вбачається що перед запропонованим поліцейським оглядом, взагалі не озвучується мета (ціль), та порядок проведення даного огляду, марка, модифікація, назва приладу за допомогою якої проводиться огляд. Не надаються сертифікат та акт повірки (калібрування). Тобто що це взагалі за прилад та чи можливо його використовувати за умовами дотримання інструкції з його експлуатації для даного огляду, незрозуміло.

За даних обставин ОСОБА_1 ,, відмовився від проведення саме даного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, тому що він взагалі не був обізнаний про порядок такого проведення про що неодноразово промовляв «я не знаю як правильно зробити».

Також з відеофіксації вбачається, що коли поліцейський задав ОСОБА_1 (втрете) питання чи погоджується він пройти огляд на місці або у медичному закладі, останній, надав згоду на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я (відеозапис від 05.01.2025 року 21 година 13 хвилин).

Але у порушення Інструкції, поліцейські, ігноруючи бажання ОСОБА_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 , на огляд у лікарню не повезли, а почали складати відносно нього адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі. Окрім цього у направленні на огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, поліцейські зробили відмітку, що ОСОБА_1 , відмовився від даного огляду (хоча на видеозапису, взагалі відсутній момент ознайомлення ОСОБА_1 з даним документом, тобто його взагалі ОСОБА_1 , не пред`являли).

Згідно п.11 Інструкції, оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством,

Згідно ст.266 КУпАП, п.22 Розділу III Наказу № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», (даний порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103), огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї Інструкції, вважається недійсним.

5. Щодо порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП.

Згідно ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Проте з відеофіксації вбачається, що поліцейський, у порушення ст.266 КУпАП, після складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 у якому вказано що він нібито знаходиться з ознаками алкогольного сп`яніння, промовив що той відсторонений від керування транспортним засобом, але фактично не вилучили транспортний засіб та не передали управління даним транспортним засобом іншій особі, яка могла би бути допущена до керування та після цього вимкнув відеозапис камери.

Тобто фактично працівники поліції дозволили та надали ОСОБА_1 (як вказано у протоколі «особі з ознаками алкогольного сп`яніння») право і надалі керувати транспортним засобом ( ОСОБА_1 , після складання протоколу, у присутності працівників поліції сів за кермо автомобілю та уїхав додому), що також підтверджує факт того, що поліцейські погодилися з тим, що ОСОБА_1 не знаходився у стані (або з ознаками) алкогольного сп`яніння.

6. Щодо відсутності у матеріалах адміністративної справи повних даних на особу правопорушника, необхідних для об`єктивної та правильної кваліфікації адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП.

У даному протоколі та матеріалах відносно ОСОБА_1 , взагалі відсутні дані про притягнення або не притягнення його, до адміністративної відповідальності.

За наявності притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності на протязі року за ст.130 КУпАП, кваліфікувати його дії потрібно за іншою частиною ст.130 КУпАП.

Але, ніякого підтверджуючого офіційного документу, а саме витягу з бази «Армор», ЦУНАМІ, «Адмінпрактика», довідки ОСК ГУНП України, або іншого, з відомостями про те, що ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності упродовж одного року за ст.130 КУпАП, притягувався чи не притягувався, до матеріалів справи не надано.

Тобто відсутність офіційного документу (як необхідного доказу) про притягнення (або не притягнення) ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, протягом року до 05.01.2025 року (дата нібито скоєного правопорушення), позбавляє суд можливості винести відносно ОСОБА_1 , об`єктивне рішення по справі саме за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, є тим єдиним доказом, який би мав би підтвердити повністю і беззаперечно винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у разі визнання його належним і допустимим доказом.

Згідно Постанови ВС від 29.04,2020 року по справи 161/5372/17, тільки наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення к відповідальності.

Висновки суду.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено із істотними порушеннями вимог закону, відомості викладені в ньому не можуть бути використані у суді як доказ, у зв`язку з порушенням вимог законодавства під час збору доказів та оформленні матеріалів, у тому числі права особи на захист. Отже матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених у протоколі серії ААД № 931735 від 05.01.2025 року не доведена жодними належними та допустимими доказами.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 11.06.2004 року встановлено, що згідно зі ст. 245 КУпАП (80732-10) суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97). Відповідне також узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП.

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «...суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Згідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказано, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

На підставі викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1.ч.1 ст.247 , 251, 256, 266-1, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі адміністративного протоколу ААД № 931735 від 05.01.2025 року, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст Постанови виготовлений та підписаний суддею 14 квітня 2025 року.

Суддя: С. І. Гринчак

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.