КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 357/16252/24

09 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Семенюти Руслана Анатолійовича на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору на користь держави.

Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції, 01 березня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Семенюта Руслан Анатолійович подав апеляційну скаргу, в якій просив суд постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нову постанову про закриття провадження у справі.

Також в апеляційній скарзі просив суд про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначав, що 09 грудня 2024 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було ухвалено оскаржувану постанову, однак ОСОБА_1 відповідно до матеріалів справи № 357/16252/24 не викликався у судове засідання 09 грудня 2024 року, а тому у цей день він був відсутній у судовому засіданні та про прийняту по справі постанову йому відомо не було.

17 лютого 2025 року поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону 1 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Марченко Владиславом Ярославовичем відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4095826, якою його визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Саме тоді він поліцейського ОСОБА_1 дізнався про наявність оскаржуваної постанови

19 лютого 2025 року між АБ «Руслана Семенюти» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги № 19/02. В цей день він - адвокат Семенюта Р.А. звернувся до суду із заявою про ознайомлення із матеріалами справи № 357/16252/24.

20 лютого 2025 року в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області адвокат ознайомився з матеріалами № 357/16252/24 та отримав копію постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року. Апеляційну скаргу подав 01 березня 2025 року.

За положенням ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 грудня 2024 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області була ухвалена оскаржувана постанова за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року, була надіслана до реєстру для оприлюднення: 11.12.2024 року. Зареєстрована в реєстрі: 11.12.2024 року . Забезпечено надання загального доступу: 12.12.2024 року.

Із супровідного листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області вбачається, що копію постанови від 09 грудня 2024 року було надіслано ОСОБА_2 18 грудня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , однак на адресу суду повернувся конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Як вбачається із розписки, що міститься в матеріалах справи, захисник ОСОБА_1 адвокат Семенюта Руслан Анатолійович отримав копію постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року - 20 лютого 2025 року.

З огляду на вище зазначені обставини та наявні у справі докази, враховуючи той факт що справу було розглянуто у відсутності ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови від 09 грудня 2024 року його захисник отримав в суді 20 лютого 2025 року, апеляційну скаргу до суду було подано протягом 10-денного строку з моменту отримання апелянтом копії оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причини пропуску захисником ОСОБА_1 адвокатом Семенютою Русланом Анатолійовичем строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року слід визнати поважними та вважає необхідним поновити вказаний строк.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необґрунтованою, атомупідлягає скасуванню.

Зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи не були дотримані вимоги статтей. 280, 251, 252 КУпАП.

Вказує на те, що судом встановлено, що 02.11.2024 року, о 07 год. 32 хв. на трасі автодороги М-05 Київ-Одеса, 78 км водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «ЗИЛ-4331», д.н.з. НОМЕР_1 , що підлягає обов?язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги 31.3 «б» Правил дорожнього руху. Правопорушення водієм ОСОБА_3 вчинено повторно протягом року.

Однак, апелянт не погоджується з такими висновками оскільки, ухвалюючи судове рішення у справі, суд першої інстанції надав невірну оцінку наявним у матеріалах справи доказам та прийшов до помилкових висновків з огляду на наступне: 1) виявлення правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_3 можливе лише після зупинки транспортного засобу, яка має бути обгрунтована, тоді як у даному випадку зупинка була без жодних законних підстав, порушень ПДР ОСОБА_1 вчинено не було, а тому вважає, що всі наступні дії поліцейських водій не повинен був виконувати і всі складені документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини; 2) ???в протоколі про адміністративне правопорушення не було відображено маси вантажопідйомності автомобіля «ЗИЛ-4331», д.н.з. НОМЕР_1 , тобто,обов?язкової складової для умов визначення підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності; 3) ??? в протоколі про адміністративне правопорушення не було вказано на підставі якого нормативно-правового акта даний автомобіль підлягає обов?язковому технічному контролю і періодичність проходження такого контролю; 4) ???Водій ОСОБА_3 в судове засідання на 09.12.2024 року, о 09-30 год. не викликався, тому він не мав змоги надати суду свої пояснення та заперечення стосовно викладеної в адміністративному протоколі події.

З огляду на викладене вважає, що ОСОБА_3 не було порушено вимоги Порядку проведення обов?язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою КМУ України від 30.01.2012 року №137 та порушень п. 31.3 «б» ПДР України.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 адвокат Семенюта Руслан Анатолійович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи апеляційним судом повідомлений у встановленому законом порядку, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Семенюти Р.А., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 121 КУпАП та, призначаючи йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 місяці, суд першої інстанції посилався на те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться його письмовими поясненнями та доказами, які містяться в матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції із такими висновками суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, який своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст. 121 КУпАП).

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. ч. 1-3 ст. 121 КУпАП, тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб (ч.4 ст. 121 КУпАП).

Об`єктом цього виду правопорушень є суспільні відносини, які складаються у сфері безпеки дорожнього руху. Головним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок керування всіма видами автомобілів, тракторів, інших самохідних машин, трамваїв і тролейбусів, мотоциклів та іншими транспортними засобами і користування ременями безпеки або мотошоломами. Додатковим безпосереднім об`єктом є життя, здоров`я та майнові права фізичних і юридичних осіб.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП, полягає у порушенні водіями транспортних засобів, які підлягають проходженню обов`язкового технічного контролю, правил проходження такого контролю. Недотримання правил проходження обов`язкового технічного контролю виявляється безпосередньо у протиправній бездіяльності водіїі, які керують цими транспортними засобами на законних підставах.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень передбачених ч. ч. 1-3 цієї статті.

Суб`єктами правопорушення за ст. 121 КУпАП можуть бути власники транспортних засобів та інші особи, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених ст. 121 КУпАП, характеризується умислом або необережністю.

Відповідно до п. 31.3 б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тон, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тон, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку.

Судом встановлено, що 02 листопада 2024 року поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону 1 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП сержантом поліції Коломієць М.В. складено протокол серії ЕПР1 №164364 про те, що 02 листопада 2024 року, о 07 год. 32 хв., траса АД М-05 Київ-Одеса 78 км. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗИЛ 4331, номерний знак НОМЕР_2 , який підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Правопорушення водієм вчинено повторно протягом року, постанова серії ЕНА-1300840 від 24.01.2024 року за ч.3 ст. 121 КУпАП, чим порушив п.31.3.б ПДР-експлуатація транспортних засобів, які не пройшли обов'язковий технічний контроль, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст .121 КУпАП.

Із пояснень водія ОСОБА_1 вбачається, що 02 листопада 2024 року виїхав на транспортному засобі ЗИЛ 4331, номерний знак НОМЕР_2 , та рухався по автомобільній дорозі М 05 Київ-Одеса без ОТК тому, що не вистачило коштів, щоб його зробити. В подальшому зробить ОТК.

Із рапорту поліцейського взводу №1, роти № 1, батальйону № 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП сержанта поліції Максима Коломієць вбачається, що 02.11.2024 року в складі наряду Вулкан СП 201 капрал поліції Султанов А.О., сержант поліції Коломієць М.В., капітан поліції Руденко О.В. , ст.сержант поліції Креницький М.С. по АД-М05 Київ-Одеса 78 км,, о 07 год. 32 хв, .під час несення служби на відрізку траси АД-M05 Київ-Одеса було зупинено т.з ЗИЛ 4331, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 ,проживаючоого за адресою: АДРЕСА_1 , який керував даним т.з. без ОТК та під час перевірки згідно бази ІНП було виявлено, що у даного водія вже було правопорушення за ст.121 ч.3 КУПАП від 24.01.2024 року (вчинено протягом року), тому відносно водія ОСОБА_3 було складено протокол серії ЕПР 1 №164364 за ст. 121 ч.4 КУпАП та відібрано письмове пояснення. Подія фіксувалась на БК 76.

Із відеозапису із нагрудної боді камери поліцейського вбачається, що підійшовши до зупиненого транспортного засобу, працівниками поліції було встановлено особу водія транспортного засобу.

На запитання працівника поліції чому немає ОТК, водій відповів, що рідко їздить на цій машині, но зробив страховку.

Працівником поліції було повідомлено, що як вбачається із бази даних відносно водія уже складався протокол за ч.3 ст. 121 КУпАП 24.01.2024 року, що свідчить про повторність вчиненого правопорушення та передбачає відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Працівникомполіції було зазначено, що буде складено протокол за ч.4 ст. 121 КУпАП, та вказаний протокол буде розглядатися у суді. Також працівник поліції повідомив водію його права та обов`язки.( зафіксований час на відео 07:54:37- 07:55:25).

На запитання працівника поліції, за що попередній раз складали протокол, водій ОСОБА_6 повідомив, що тоді у нього на причіп не було ОТК і під Черніговом відносно нього складали матеріали. На автомобіль тоді був ОТК ( зафіксований час на відео 07:56:08).

В подальшому працівник поліції оголосив зміст протоколу, видав водію тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та заперечень.

Диспозиція ч.4 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Із копії постанови серії ЕНА № 1300840, що міститься в матеріалах справи, складеної старшим лейтенантом поліції батальйону 1, роти 4 УПП в Чернігівській області Мартиненко О.М. вбачається, що 24 січня 2024 року, о 00 год. 21 хв., в с. Кіпті дорога М01 97 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом із спеціальним причепом ГКБ 819,державний номерний знак НОМЕР_3 , який підлягав обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП. Внаслідок чого було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 31. 3.б ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не були дотримані вимоги ст. 280, 251, 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на те, що відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином були досліджені всі наявні у справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №164364 від 02 листопада 2024 року, письмові пояснення ОСОБА_1 в яких останній вину визнав, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1300840 від 24 січня 2024 року за ч.3 ст.121КУпАП, рапорт, диск з відеозаписом. Судом першої інстанції зроблено висновок, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.121 КУпАП, так яке він порушив вимог п.31.3.б Правил дорожнього руху. Винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться його письмовими поясненнями та доказами, які містяться в матеріалах справи.

Отже, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП, є обґрунтованим повним, та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції, які перевірені в ході апеляційного перегляду справи.

Щодо посилань апелянта на те, що зупинка транспортного засобу поліцейськими була здійснена при відсутності законних підстав, порушень ПДР не було, суд апеляційної інстанції зазначає.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Відповідно до пункту 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану. Відтак, під час дії правового режиму воєнного стану, поліцейські наділені, крім іншого, повноваженнями перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України. Крім того, матеріали справи не містять доказів незаконності дій поліції щодо зупинки автомобіля і такі докази не подавалися до суду першої інстанції.

Посилання на те, що ОСОБА_1 в судове засідання на 09.12.2024 о 09 год. 30 хв. судом першої інстанції не викликався, а тому не міг надати суду свої заперечення та пояснення,не є у даному випадку підставою для скасування правильного по суті судового рішення у даній справі, так як свої доводи та міркування захисником ОСОБА_1 було викладено у поданій апеляційній скарзі, яка була прийнята та розглянута судом апеляційної інстанції. В суді апеляційної інстанції захиснику ОСОБА_1 адвокату Руслану Семенюті було надано можливість надати суду свої міркування, доводи та заперечення та забезпечено захист інтересів ОСОБА_1 та його доступ до суду. Проте доказів, які бспростовували висновки суду першої інстанції, ОСОБА_1 та його захисником суду не надано.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що ???в протоколі про адміністративне правопорушення не було вказано на підставі якого нормативно-правового акта даний автомобіль підлягає обов?язковому технічному контролю і періодичність проходження такого контролю, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол серії ЕПР 1 №164364 містить всі необхідні та передбачені законодавством реквізити. Працівником поліції було вказано що ОСОБА_1 було порушено п.31.3.б ПДР відповідальність за що передбачена ч.4 ст. 121 КУпАП.

Зазначення у протоколі нормативно-правового акта відповідно до якого даний автомобіль підлягає обов?язковому технічному контролю і періодичність проходження такого контролю, законодавством не передбачена.

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тон, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тон, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку.

Загальнодоступною є інформація про те, що вантажопідйомність автомобіля ЗИЛ 4331 -10.2 тонн. При спілкуванні з поліцейськими ОСОБА_1 не заперечував факту, що його автомобіль підлягає обов'язковому технічному огляду. Такий технічний огляд автомобіля у нього був, але строк дії його закінчився, а у нього не було коштів для чергового проходження такого огляду.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для закриття провадження у справі у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП. матеріали справи не містять.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушенння і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Семенюти Руслана Анатолійовича.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Семенюті Руслана Анатолійовича строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Семенюти Руслана Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: