Справа № 159/1926/25
Провадження № 3/159/973/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Смалюх Р.Я., розглянувши справу, що надійшла від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (РНОКПП: НОМЕР_1 ), зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , священник у АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ставиться у провину те, що за адресою АДРЕСА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не створює йому належних умов для життя, навчання, виховання, не контролює його дозвілля, в результаті чого ОСОБА_2 21.03.2025 близько 21.10 год у м. Ковелі на вул. Незалежності перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та вчинив протиправні дії, чим громадянин ОСОБА_1 порушив ст. 150 Сімейного Кодексу України, ст. 8, 12, Закону України «Про охорону дитинства», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Суддя роз`яснив особі яка притягується до адміністративної відповідальності положення ст. 63 Конституції України, права передбачені ст. 268 КУпАП, будь якими з роз`яснених прав вона скористатись не бажала.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнав частково. Пояснив, що має п`ятеро дітей, а син ОСОБА_2 є найстаршим. Він змалку був найбільш імпульсивним, важко піддається вихованню. Зазначив, що неодноразово звертався за допомогою до психолога за порадами у вихованні сина, зверталися до психолога у школі. Декілька разів змінювали школу, шукали ту у якій педагоги зможуть більше приділяти увагу саме духовному розвитку і вихованню дитини. Повідомив суду, що спілкується з сином, дає йому поради, настанови. У сина є власна кімната, він забезпечений приладдям для навчання, підручниками, комп`ютерною технікою, забезпечує сина кишеньковими грошима, періодично цікавиться його успіхами у школі. Повідомив, що є священником і виховує сина та інших дітей у дусі християнської моралі, чесності. Повідомив, що син з ним у довірливих відносинах, про все йому розповідає, радиться, однак часто не прислуховується до порад батька, не вміє визнавати своєї провини.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

У ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення не доведена.

У матеріалах справи міститься рапорт працівника поліції від 21.03.2025 про виклик на лінію 102, рапорт працівника поліції від 21.03.2025 про результати відпрацювання виклику на 102, пояснення ОСОБА_2 від 24.03.2025, заява ОСОБА_2 від 24.03.2025, які підтверджують обставини вживання алкоголю зі слів останнього, консультаціний висновок спеціаліста від 22.03.2025 складений щодо ОСОБА_2 у якому зазначено про його відмову від огляду, протокол про адміністративне затримання ОСОБА_2 від 21.03.2025 та пояснення ОСОБА_3 від 21.03.2025, яка була заявницею на лінію 102.

Суд звертає увагу, що станом на 21.03.2025 ОСОБА_2 було повних 17 років, а тому він самостійне несе відповідальність за вчинені адміністративні правопорушення.

Зазначені вище документи, не містять доказів того, що ОСОБА_1 не створив належних умов для життя, навчання, виховання ОСОБА_2 , однак можуть підтверджувати вчинення останнім адміністративного правопорушення. Також у матеріалах справи не має доказів відсутності контролю за дозвіллям ОСОБА_2 з боку батька.

Сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного вище, суддя не вбачає у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку недоведеністю його вини.

Керуючись ст.ст. 221, 247, 253, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, при цьому строк давності призупиняється на час розгляду скарги у разі оскарження постанови або на період відстрочки її виконання згідно зі статтею 301 КУпАП.

СуддяР. Я. Смалюх