ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/115/25 Справа № 711/7418/24 Категорія: ст. 173-2 КУпАПГоловуючий у І інстанції Михальченко Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та її захисника Нікітюка А.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.12.2024 року, якою щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого з адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП - закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 026623 - 03.09.2024 року близько 16.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою, ображав словесно та штовхнув, внаслідок чого ОСОБА_2 почувалася приниженою, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.12.2024 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП - закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просила:

1. Поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущений із поважних причин;

2. Постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.12.2024 року, якою вирішено провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю події та складу правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та призначити йому покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, винесеною із неправильним застосуванням норм матеріального і порушенням норм процесуального права, без з`ясування всіх обставин справи та у зв`язку із невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи, а отже, такою, що підлягає безумовному скасуванню.

Копія постанови була отримана 19.12.2024, тому просила поновити строк на оскарження.

Вказує, що останнім часом її чоловік, який певний час проходив військову службу, почав все частіше вживати алкогольні напої, внаслідок чого проявляв до неї агресію та неодноразово в стані алкогольного сп`яніння ображав її нецензурною лайкою та виганяв назад до Закарпаття.

Звернувшись із заявою про притягнення до відповідальності чоловіка, працівниками поліції було винесено терміновий заборонний припис, з огляду на існуючі ризики, наявність зброї, попередні випадки насильства та з огляду на агресивну поведінку та погрози чоловіка в її адресу.

Додає, що висновки суду є передчасними, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи, а судом формально було надано оцінку протоколу по справі, який безпідставно не взято до уваги через відсутність інших доказів, при тому, що інші наявні у справі докази судом не взято до уваги та навіть не вказано чому їх суд не врахував.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника Нікітюка А.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення ОСОБА_1 , який заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч.1,2 ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_2 отримала 19.12.2024, апеляційний суд вважає, що слід визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними та поновити його.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Отже, об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного в ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Доводи апелянта про те, що постанова суду винесена судом без з`ясування обставин справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (п.4 ч.1 ст.1 вказаного Закону).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Сварка: гостра суперечка, що супроводжуватися взаємними докорами, образами, стан, період взаємної ворожнечі, що виникає внаслідок такої суперечки; порушення дружніх взаємин.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Особливостями домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Отже, враховуючи обставини справи апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено, що конфлікт, який склався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в даному випадку обов`язковою об`єктивною ознакою є завдання шкоди фізичного або психологічного характеру.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх неспроможними, оскільки зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження.

Невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Крім того, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення, однак матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_2 шкоди зазначеного характеру.

Таким чином, жодним із здобутих доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 таких форм домашнього насильства, як фізичне та психологічне насильство.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення фізичного чи психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до ст. ст.9,245,252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що конфлікт який склався в даному випадку за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої не охоплюється складом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 грудня 2024 року, якою провадження стосовно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок