ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 645/311/25 Головуючий суду 1 інстанції: Лисенко О.О.
Провадження №: 33/818/739/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 чи його захисника, без участі іншого учасника ДТП ОСОБА_2 чи його представника, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 березня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Харків, працюючого на Заводі ім. Малишева, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.01.2025 11:10:00 м. Харків, вул. Краснокутська перехрестя з Кільцевою (траса Е40) водій ОСОБА_1 , рухаючись у м. Харків перехрестя вул. Шляхова, кільцева дорога, вул. Краснокутська по другорядній дорозі, не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . У наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, чим порушив п.16.11 ПДР - Порушення дій водія чий ТЗ рухається по другорядній на перехресті нерівнозначних доріг, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються відповідними доказами, а саме: протоколом серії ЕПР 1 №216470 від 09.01.2025, складений відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП; схемою місця ДТП, складеною 09.01.2025 о 11 год 10 хв за адресою: м. Харків, перехрестя вул. Шляхова з вул. Краснокутська та траса Е40 (об`їзна); письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; компакт диском з написом на конверті «ЕПР 1-216470».

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу, яка містить прохання скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою закрити провадження по справі за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції проігноровано клопотання про призначення в справі судової автотехнічної експертизи.

Також апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не перевірені обставини з приводу того, що інший учасник ДТП ОСОБА_2 повинен був дотримуватись п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Ще одним доводом апелянта є те, що складений протокол працівником поліції не містить посилань на транспортний засіб, яким керував правопорушник, тим самим не підтвердивши факт статусу водія відносно ОСОБА_1 ..

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ані захисник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, до суду надійшла заява від правопорушника про проведення розгляду справи без його участі.

При розгляді справ даної категорії явка учасників при апеляційному перегляді не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у провадженні не є перешкодою для розгляду справи.

Виходячи з цього, судом апеляційної інстанції ухвалено рішення про розгляд справи за відсутності правопорушника чи його захисника.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 09.01.2025 11:10:00 м. Харків, вул. Краснокутська перехрестя з Кільцевою (траса Е40) водій ОСОБА_1 , рухаючись у м. Харків перехрестя вул. Шляхова, кільцева дорога, вул. Краснокутська по другорядній дорозі, не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . У наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, чим порушив п.16.11 ПДР - Порушення дій водія чий ТЗ рухається по другорядній на перехресті нерівнозначних доріг, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до пункту 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 16.11 Правил дорожнього руху встановлено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до ст. 124 КУпАП встановлюється адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта про те, що судом першої інстанції проігнороване клопотання захисника правопорушника про призначення в справі судової автотехнічної експертизи, оскільки згідно із тексту ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом, у провадженні якого перебувала справа про адміністративне правопорушення у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях. Тобто за наявності потреби та у випадку, якщо висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, або якщо докази є суперечливими, сумнівними, неясними чи неповними, судова експертиза призначається відповідним органом, про що зазнається в постанові ВС КАС № 160/3944/19 від 03.06.2021 року. Спираючись на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вправі на власний розсуд призначити судову автотехнічну експертизу або відмовити в її проведенні, оскільки в матеріалах справи містяться належні й достатні докази, які прямо вказують на вину правопорушника.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією апелянта про те, що судом першої інстанції не перевірені обставини з приводу того, що під час руху водій ОСОБА_2 повинен був дотримуватися п. 12.1 ПДР України, проте вказане апелянтом зауваження жодним чином не впливає на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом серії ЕПР 1 №216470 від 09.01.2025, схемою місця ДТП від 09.01.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; компакт диском з написом на конверті «ЕПР 1-216470».

Довід апелянта про те, що складений працівником поліції протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на транспортний засіб, яким пересувався ОСОБА_1 , що підтверджувало б його статус водія під час скоєння ДТП, суд апеляційної інстанції спростовує наявністю в матеріалах справи пояснення правопорушника від 09.01.2025 року з його підписом (а.с. 4), у якому ОСОБА_1 власноруч зазначив, що керував транспортним засобом VOLVO XC 90 з номерним знаком НОМЕР_3 в момент зіткнення з іншим транспортним засобом.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, у зв`язку з чим апеляційний суд вбачає в діях правопорушника, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у

рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним, залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними або необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та є потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 березня 2025 року по справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.М. Курило