Справа №: 148/2817/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В. розглянув матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 290803 від 29.11.2024, ОСОБА_1 29.11.2024 о 22:47 год, по вул. Леонтовича, м. Тульчин, Вінницька область, керував транспортним засобом «Мазда 6» державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся, востаннє 15.04.2025 та доказів поважності неявки в судове засідання не надав.

Свідок ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відомостей про причини неявки суду не надав.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кугутюк О.В. подав до суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки ОСОБА_1 не може прибути у судове засідання, так як, перебуває у службовому відрядженні у м. Вінниця, також вказано, що підтверджуючі документи нададуть згодом.

Судом досліджено вищезазначене клопотання та матеріали справи, з яких вбачається, що представник неодноразово подавав клопотання про відкладення судових засідань, а саме: 08.01.2025, 21.01.2025, 12.02.2025, 27.02.2025, 26.03.2025, 15.04.2025, які мотивовані тим, що ОСОБА_1 перебував у службових відрядженнях та у зв`язку із зайнятістю представника в інших справах.

Такі дії особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його адвоката дають підстави зробити висновок про зловживання ними своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи та закінчення, визначених ст. 38 КУпАП, строків накладення адміністративного стягнення, за ст. 130 КУпАП стягнення може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, від адвоката Кугутюка О.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, яке мотивованим тим, що у даному випадку зупинка працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулась, нібито, за порушення Правил дорожнього руху, а саме: подача звукового сигналу без потреби у населеному пункті. На підтвердження даної обставини до протоколу долучено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 334685 від 29.11.2024.

Однак, відповідно до рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.01.2025 в справі № 148/2783/24, яке набуло законної сили 24.01.2025, постанову серії ББА №334685 від 29.11.2024 винесену інспектором СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Ковальським Вадимом Вікторовичем, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 125 КУпАП скасовано та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито. В мотивувальній частині рішення від 13.01.2025 зазначено про недоведеність порушення, передбаченого ст. 125 КУпАП ОСОБА_1 .

Представник ОСОБА_1 зазначає, що в даній ситуації наявні порушення норм ст. 35 ЗУ «Про національну поліції», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у конкретно визначених випадках, які розширеному тлумаченню не підлягають, тому з огляду на зазначене, працівниками поліції не було дотриманого вимог статті 35 ЗУ «Про національну поліції», та автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинено незаконно, внаслідок чого було порушено його права.

Оскільки автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинено з порушенням вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію», тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева», сформульованої Європейським Судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, адвокат вказує, що в матеріалах справи наявний акт огляду, який окрім зазначених вище підстав також не доводить вини - ОСОБА_1 , оскільки даний акт стосується «Столяра» ОСОБА_3 . Відповідно до відеозапису долученого до матеріалів справи, встановлено порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки жодних прав та обов`язків передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП роз`яснено не було.

Окрім того, у відповідності до вимог ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. Однак всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме, акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, тому представник ОСОБА_1 адвокат Кугутюк О.В., вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 2), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3), направлення на огляд на стан сп`яніння (а.с. 4), постанову про накладення адміністративного стягнення серії ББА №334685 від 29.11.2024 (а.с. 5), оптичний диск з відеозаписом (а.с. 8), суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, встановлено відповідальність за відмову проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пункт 1.3 ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України, встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На підставі ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 за №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Представник правопорушника - адвокат Кугутюк О.В., заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки працівники поліції зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 незаконно, внаслідок чого було порушено його права; в матеріалах справи наявний акт огляду, який окрім зазначених вище підстав також не доводить вини - ОСОБА_1 , оскільки даний акт стосується «Столяра» ОСОБА_3 ; відповідно до відеозапису долученого до матеріалів справи, встановлено порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки жодних прав та обов`язків передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП роз`яснено не було та у відповідності до вимог ст. 265-2 КУпАП, транспортний засіб ОСОБА_1 тимчасово не затримано.

Однак, у судовому засіданні, доводи представника спростовуються дослідженими доказами, а саме: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 290803 від 29.11.2024 (а.с. 2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3), направленням на огляд на стан сп`яніння (а.с. 4), відеозаписом (а.с. 8), у якому ОСОБА_1 вказав, що випив пляшку пива, та відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також, відмовився проїхати з працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду.

Крім того, свідок ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, який міг би підтвердити або спростувати обставини викладені в протоколі, тому з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Кугутюка О.В. та про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Відтак, з врахуванням вимог ст. 33 - 35 цього ж Кодексу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність застосування стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Даний вид адміністративного стягнення згідно ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Частиною 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки, з 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн, тому вважаю за необхідне, що з правопорушника підлягає стягненню 605,60 грн. судового збору в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 130, 283, 287, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, (Отримувач коштів: ГУК у Вінницькій обл./Він.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.) (ЕАП), Рахунок отримувача: UA 0002001), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), на користь держави суму судового збору 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільного протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя: