Справа № 583/1419/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2025 року м. Охтирка Сумська область

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О, розглянувши матеріали, які надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 284489 від 28.03.2025 року та серії ЕПР1 № 284500 від 28.03.2025 року

за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи двічі притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.06.2024 року та постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області за ч. 2 ст. 130 КУпАП від 13.01.2025 року, повторно протягом року 28.03.2025 року о 20 год 40 хв в м.Охтирка, по вул.Армійська,80 керував транспортним засобом ПЕЖО, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності 26.11.2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року 28.03.2025 року о 20 год 40 хв в м.Охтирка, по вул.Армійська,80 керував транспортним засобом ПЕЖО, державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто будучи позбавленим права керування транспортними засобами за постановою Охтирського міськрайонного суду від 17.06.2024 року, керування даним транспортним засобом, вчинивши ті самі дії повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 за вказаною у протоколах адресою, направлена судова повістка про виклик в судове засідання, однак останній не з`явився в судове засідання, будь-яких заяв від нього не надійшло. Інформація про розгляд справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України.

Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду, однак він не з`явився та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав. Відповідно до положень ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.ст. 126, 130 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 його право при цьому не порушується, оскільки знаючи, що стосовно нього складено протоколи за ст.ст. 126, 130 КУпАП, свідомо не з`являється в судове засідання, з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності. Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність ОСОБА_1 , який знаючи про наявність щодо нього адміністративних протоколів за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, уникає від явки до суду та не повідомив про причину неявки, не подав будь яких заяв. Таку поведінку суд розцінює як спосіб зволікання з розглядом справи з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Суд, проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП), а завданнями провадження є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Факт скоєння правопорушень підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 284489 від 28.03.2025 року та серії ЕПР1 № 284500 від 28.03.2025 року, направленнями на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного та наркотичного сп`яніння, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3548401 від 26.11.2024 року.

До матеріалів справи додано оптичний диск з відеозаписом, який ретельно перевірено та досліджено судом, з якого вбачається, що 28.03.2025 року о 20 год 40 хв в м.Охтирка, по вул.Армійська,80 працівниками поліції зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився.

Отже, на відеозапису в достатній мірі повно та об`єктивно зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він є належним доказом. Крім того, відеозапис є допустимим доказом, оскільки здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Викладені у протоколах фактичні обставини відповідають дійсності та підтверджуються дослідженим в суді відеозаписом, який узгоджується разом з іншими письмовими доказами.

Будь-яких сумнівів щодо достовірності доказів, доданих до протоколу, у суду не виникає, суд вказані докази приймає до уваги як належні та допустимі, які узгоджуються між собою та разом з іншими доказами.

Наведені обставини дають суду підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським у відповідності до вимог діючого законодавства, зазначені письмові докази, досліджені судом, суд вважає достатньо переконливими, чіткими та такими, що узгоджуються між собою, одержані законним шляхом, а тому у суду не виникло жодних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 в скоєному.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, такими, що не викликають жодних сумнівів.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєному доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази є в їх сукупності вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

До матеріалів справи додано довідку Головного сервісного центру від 02.04.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 мав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , які на цей час мають статус вилучених.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що правопорушення мали місце, вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження у суді.

При призначенні стягнення суд враховує характер скоєного, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 систематично скоює адміністративні правопорушення, грубе порушення Правил дорожнього руху України.

Суд вважає доцільним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП в межах санкції статті встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки він ОСОБА_1 не належить на праві власності, так як саме такий вид стягнення буде достатнім для виправлення порушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23,36, 40-1, 126, 130, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати матеріали справ стосовно ОСОБА_1 за №583/1419/25 провадження 3/583/633/25 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, за №583/1420/25 провадження 3/583/634/25 за ч. 5 ст. 126 КУпАП в одне провадження з адміністративних правопорушень та присвоїти даній справі №583/1419/25 провадження 3/583/633/25.

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст.130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення з врахуванням положень ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 51000 гривень, який стягнути на користь держави, що підлягає сплаті на рахунок: UA0018001, отримувач ГУК Сумській обл./Сумська обл./21081300, код за ЄДРПОУ 37970404, код бюджетної класифікації доходів 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави, населений пункт м. Київ, отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, код отримувача: 37993783, банк отримувача:Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, найменування податку: судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України), обов`язково заповнити призначення платежу: судовий збір, пункт 5.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О. Ярошенко