Справа №: 486/297/25 Провадження № 3/486/265/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г. А.,

при секретарі Маляновій А.А.,

без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого слюсарем Філії «ВП «ПАЕС» АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 609327 від 02 лютого 2025 року, 02 лютого 2025 року о 16:30 год. ОСОБА_1 , в АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вибивав вхідні двері до квартири АДРЕСА_4 , висловлювався на адресу дружини ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим порушив терміновий заборонний припис серії АА№605970 від 01 лютого 2025 року, в результаті чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, як невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В силу ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

Відповідно до ч. 2 ст. 173-8 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

В судовому засіданні встановлено, що 02 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру стосовно ОСОБА_2 , винесено терміновий заборонний припис серії АА № 605970 та застосовані наступні заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на три доби з 12:10 год. 02 лютого 2025 року по 12:10 год. 05 лютого 2025 року. Заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи до ОСОБА_1 застосована не була.

З даним приписом ознайомлено кривдника ОСОБА_1 та постраждалу особу ОСОБА_2 /а.с. 5/.

Відповідно до рапорту щодо повідомлення зі служби 102 /а.с. 2/, 02 лютого 2025 року о 16:35 год. надійшло повідомлення, що чоловік знову прийшов додому та виламує двері до квартири. Заявник ОСОБА_2 . Виїздом на місце події встановлено, що ОСОБА_1 прийшов до квартири АДРЕСА_5 , з метою забрати свої речі, та в цей час почав висловлюватись нецензурною лайкою на адресу дружини ОСОБА_2 .

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , близько 16:30 год. вона перебувала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , в цей час до неї прийшов чоловік та почав вибивати двері до квартири, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою на зауваження припинити не реагував /а.с. 3/.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , останній 02 лютого 2025 року прийшов до свого мешкання, але його дружина не відчиняла вхідні двері до квартири, він стукав у двері, щоб відчинили. Ніякого домашнього насильства не вчиняв /а.с. 4/.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали не містять достатніх доказів невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису, винесеного відносно нього.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що дійсно 02 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 605970, яким зобов`язано останнього залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи та заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на три доби з 12:10 год. 02 лютого 2025 року по 12:10 год. 05 лютого 2025 року.

Такий захід, як заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи до ОСОБА_1 застосований не був.

ОСОБА_1 мешкає разом з постраждалою особою в квартирі АДРЕСА_5 .

Як вже було зазначено вище, при відпрацюванні повідомлення, що надійшло на службу 102, працівниками поліції було встановлено, що 02 лютого 2025 року ОСОБА_1 намагався потрапити до місця свого мешкання аби забрати речі, однак потерпіла не відчиняла двері, що знайшло своє відображення в рапорті та письмових поясненнях ОСОБА_1 .

Місце проживання (перебування) постраждалої особи, останній залишив, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що останній перебував за межами квартири стукав у вхідні двері.

Доказів того, що ОСОБА_1 намагався в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою з 12:10 год. 02 лютого 2025 року по 12:10 год. 05 лютого 2025 року матеріали справи не містять.

Крім того, дата винесення припису стосовно ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 609327 від 02 лютого 2025 року вказана неправильно. Термінового заборонного припису від 01 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

З`ясувати обставини справи у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої не виявилось можливим, оскільки останні до суду не з`явились.

Необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису, винесеного відносно нього.

Вищевказане свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова