ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року

місто Чернігів

Справа №751/743/25

Провадження №3/751/570/25

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова, Ченцова С.М.

захисника Швидкової В.О.

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , командир 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

17.01.2025 року о 22 год 55 хв у м. Чернігові по провул. Ремісничий, 49 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування даним транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою серії ЕНА 1405140 від 12.02.2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

21.02.2025 року захисник Швидкова В.О. подала до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП суду необхідно встановити факт керування особою транспортним засобом та відсутність в особи права керування транспортним засобом. Згідно з протоколом ОСОБА_1 керував транспортним засобом 17.01.2025 року 22:55:00 у м. Чернігові по пров. Реміснича, 49, при цьому відеозапис складається із трьох окремих відео. З 22:55:35 до 22:56:07 первинний запис розпочинається з фіксації руху автомобіля сірого кольору вулицею та його зупинку. Автомобіль зафіксовано ззаду, тож можливість встановити особу водія (зовнішність) відсутня. Вказаним відеозаписом не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. З 23:13:22 до 23:17:04 ОСОБА_2 під час його перебування в автомобілі, який стоїть на узбіччі, пред`являє документи, які підтверджують його особу. З 23:32:15 до 23:35:04 ОСОБА_1 зачитують протокол про адміністративне правопорушення. З відео вбачається, що розрив між першими двома відео становить понад 17 хвилин та понад 15 хвилин між другим та третім, а отже воно є не повним. Так, на відео не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки його поліцією, як і не зафіксовано що він перебував саме в автомобілі, рух якого зафіксовано на першому відео. Зафіксовано лише його спілкування з поліцейськими після тривалого розриву між відео. Тобто об`єктивно не вбачається за можливе встановити, що передувало цій розмові та хто ще був на місці події.

Вказує, що відеозаписи виготовлені з порушенням розділів ІІ, ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, які вимагає безперервного запису обставин правопорушення, тому не можуть бути враховані судом при дослідженні обставин справи. Протокол ЕПР № 223663 від 17.01.2025 року сам по собі не є достатнім доказом вини ОСОБА_1 , оскільки не підкріплений іншими об`єктивними доказами. Докази отримані з порушенням закону є недопустимими, а перерваний відеозапис не може підтвердити факт правопорушення.

Відсутність належних доказів свідчить про незаконність провадження та є підставою для його закриття за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо фактичних обставин справи зазначає, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти. Наразі ОСОБА_1 приймає безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, перебуваючи поблизу селища Райгородок, Донецької області та виконуючи бойові завдання у Серебрянському лісі Луганської області.

Згідно з відпускним квитком від 06.01.2025 №1515/67 лейтенанта ОСОБА_1 з 07.01.2025 до 18.01.2025 було направлено у щорічну основну відпустку терміном на 10 днів без урахування 2 днів на дорогу, із зобов`язанням прибути 18.01.2025 до місця несення служби.

17.01.2025 після зняття з обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 він разом з побратимом який і керував автомобілем, повертався до місця виконання бойових завдань. Цей факт не спростовано відеозаписом чи іншими доказами.

Просить суд врахувати, що посада ОСОБА_1 та посадові обов`язки нерозривно пов`язані з необхідністю керування автомобілем. В умовах воєнного стану, оскільки він безпосередньо виконує бойові завдання, останньому вкрай важливе керування транспортним засобом.

Окрім того, ОСОБА_1 має цивільну дружину та малолітню дитину. Він забезпечує їх, поки дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Тому робить все від нього залежне щоб забезпечити належний рівень їх фінансового забезпечення.

Автомобіль як і раніше, так і на даний час, є великою необхідністю в умовах наших реалій, а позбавлення права керування транспортними засобами на 5-7 років та вилучення транспортного засобу обмежить ОСОБА_1 у подальшому виконанні обов`язків на військовій службі, можливості використовувати його для потреб сім`ї, іншим бойовим товаришам, які цього потребують. Враховуючи викладені обставини, чітко усвідомлюючи можливі наслідки, передбачені санкцією ч. 5 статті 126 КУпАП у разі повторного вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 ні в якому разі б не став ризикувати, сівши за кермо.

У судове засідання особа, стосовно якої складений протокол, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. З клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 126 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено.

Враховуючи завдання провадження в справі про адміністративне правопорушення, правові висновки ЄСПЛ щодо пріоритету публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Захисник у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 наразі перебуває на позиціях у зоні активних бойових дій, з`явитися не має можливості. На відео не видно хто їхав за кермом автомобіля. Просто видно як їде авто. За кермом перебував не ОСОБА_1 , а його побратим, якого відпустив командир під свою відповідальність. Тому побратим злякався підставити командира і не сказав, що кермував. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, тому просила закрити провадження у справі на пілставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши особу, стосовно якої складено протокол, дослідивши докази у справі: відомості у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 223663 від 17.01.2025 року; копію постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.12.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1405140 від 09.02.2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП; реєстраційну карту транспортного засобу, відповідно до якої власником транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 ; рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП, Демченко Ю. від 17.01.2025 року, відеозапис до протоколу ЕПР1 № 223663 від 17.01.2025 року, доходжу такого висновку.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Цією ж статтею передбачено чим встановлюються ці дані.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із вимогами ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Крім того, ст. 53 вказаного Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 223663 від 17.01.2025 року, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.

Із переглянутого судом відеозапису з портативного відеореєстратора 70mаi, п/в 471866 (а.с.6), працівниками поліції у складі екіпажу Вікінг-103 відповідно до п.п.2, 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено транспортний засіб Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів працівниками поліції виявлено, що водій ОСОБА_1 не має посвідчення водія відповідної категорії. Після складання адміністративного протоколу, водія було відсторонено від керування транспортним засобом.

На відеозаписі, доданому до матеріалів справи, видно, що крім водія ОСОБА_1 в автомобілі інших осіб не спостерігається.

До того ж, ОСОБА_1 із заявами про неправомірність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять. На місці зупинки транспортного засобу клопотань не заявляв та не заперечував факт керування транспортним засобом.

Відтак, доводи ОСОБА_1 та його захисника про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими та не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої Законом відповідальності за скоєне.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оцінюючи досліджені судом докази, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте, покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника та запобігання правопорушенням.

У відповідності із положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права.

Згідно із ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Одночасно, якщо міжнародним договором встановлені інші правила, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Отже, в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17.07.1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала їхню дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа Надточій проти України від 15 травня 2008 року), і український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ у справі Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії від 23.10.1995 року суд зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення кримінального обвинувачення.

Тобто, позбавлення права керування транспортним засобом розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті та для здійснення діяльності (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року).

При цьому ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний надмірний тягар (рішення у справі від 02.11.2004 року «Трегубенко проти України»).

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте, діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти , є учасником бойових дій, офіцером групи розвідки штабу, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.12.2023 року ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік, але станом на 17.01.2025 року своє право не поновив, в територіальному сервісному центрі практичний та теоретичний іспити не складав.

Вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 , суддя враховує, що правопорушення вчинено у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вік та особу правопорушника, його матеріальний стан є військовослужбовцем, має малолітню дитину та цивільну дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Оцінюючи досліджені судом докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тому на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини п`ятої даної статті у у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу, звільнити його від накладення стягнення у виді штрафу, оскільки таке стягнення суттєво погіршить матеріальне становище сім`ї та не буде відповідати справедливості судового рішення, прийнятого у період воєнного стану в Україні щодо військовослужбовця, який сумлінно виконує свій конституційний обов`язок щодо захисту України.

Призначене особі, стосовно якої складено протокол покарання буде відповідати принципу справедливості покарання і відповідати його меті виправлення правопорушника та запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись статтями 23, 33-35, 40-1, 126 ч. 5, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років,

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Ченцова