ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №322/1926/24 Головуючий в 1 інст.Губанов Р.О.
Провадження №33/807/221/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Бочкаря Р.В. на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 30 жовтня 2024 року о 15 год 20 хв на 59 км автодороги Запоріжжя Донецьк в Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом OpelAstraн.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, зіниці не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Бочкарь Р.В.просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про відсутність доказів, які б беззаперечно підтверджували факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Зауважує на тому, що відеозапис події не містить відомостей про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного та не містить доказів щодо наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння.

Вказує, що час, зазначений у протоколі, не збігається з часом, що відображений на відеозаписі події.

Наголошує на тому, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки.

В судове засідання, призначене на 28 лютого 2025 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Бочкарь Р.В., не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.

На адресу Запорізького апеляційного суду від захисника-адвоката Бочкаря Р.В. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 .

З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Бочкарч Р.В., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №162450 від 30 жовтня 2024 року, з якого убачається, що 30 жовтня 2024 року о 15 год 20 хв на 59 км автодороги Запоріжжя Донецьк в Запорізькому районі Запорізької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, зіниці не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціївід 30 жовтня 2024 року;

- у реєстрації ЄО №3213 від 30 жовтня 2024 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Зазначені докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті кулеметника 1 роти ВСП солдата ОСОБА_2 , згідно з яким, останній доповідає, що 30 жовтня 2024 року під час чергування на блокпосту о 15 годині для перевірки був зупинений транспортний засіб OpelAstra н.з. НОМЕР_2 керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є діючим військовослужбовцем. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, млява мова. Під час зупинки відеофіксація не проводилась у зв`язку з відсутністю бодікамери.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Згідно з оскаржуваною постановою суду, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказав, що дійсно він у вказані в протоколі час і місці керував транспортним засобом та був зупинений на блокпосту, де у нього начебто виявили ознаки наркотичного сп`яніння. Насправді наркотичні речовини він не вживав, у нього були почервонілі очі через втому і те, що він не спав півтори доби. Спочатку він погодився пройти огляд, оскільки вважав, що він буде проведений на місці зупинки, а коли дізнався, що огляд проводиться у м.Запоріжжя, відмовився. Поліцейський йому пояснював, що в разі відмови від проходження огляду на нього буде складений протокол, втім він вважав, що коли повернеться у підрозділ, то зможе пройти огляд у медпункті, отримає негативний результат, надасть його в суді і справа буде закрита. Однак, після повернення до підрозділу йому пояснили, що огляд на стан наркотичного сп`яніння провести в медпункті немає можливості і йому треба було виконати вимогу поліцейського та пройти такий огляд в наркологічній лікарні. Просив врахувати ці обставини, не позбавляти його права керування, оскільки він обіймає посаду водія.

Як зазначено вище, в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Бочкарь Р.В. не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, від захисника-адвоката Бочкарь Р.В. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 .

На думку суду апеляційної інстанції, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Бочкарь Р.В., правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оцінюючи доводи апелянта щодо відсутностів матеріалах справи доказів відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду,то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735(в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Розділом 2 вказаної Інструкції встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Пунктом 12 Розділу 2 Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, що і мало місце у цьому випадку.

З відеозапису події убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку із цим, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній спочатку погодився пройти огляд, однак після того, як дізнався, що його буде доставлено для огляду в м.Запоріжжя, відмовився від проходження огляду.

При цьому, ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, на думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимог законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння направлено останнього на огляд до відповідного медичного закладу.

Проте, огляд ОСОБА_1 в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою останнього, що підтверджується доказами, долученими до матеріалів справи.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписом події.

Зокрема, у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 жовтня 2024 року зазначено, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей. В результатах огляду зазначено, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДРУкраїни, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Також, не погоджується суд апеляційної інстанції з доводами сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки, з огляду на таке.

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що ОСОБА_1 під час складання протоколу роз`яснювались його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, що підтверджується підписом останнього.

Більше того, відеозаписом події також зафіксовано, що працівниками поліції були роз`яснені ОСОБА_1 його права та обов`язки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Жодних заяв та зауважень з зазначеного приводу ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу заявлено не було.

При дослідженні матеріалів справи порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Те, що час, зазначений у протоколі не збігається з часом, що відображений на відеозаписі події (на що звертає увагу сторона захисту), не є недоліком, який тягне за собою визнання відомостей з протоколу недопустимими доказами та не свідчить про безпідставність складання самого протоколу.

Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника адвоката Бочкарь Р.В. залишити без задоволення.

Постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 322/1926/24