ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/16/25 Номер провадження 33/814/498/25Головуючий у 1-й інстанції Бєссонова Т. Д. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

Захисника-адвоката Прокопенка І.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Прокопенка Івана Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 лютого 2025 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу в сумі 850 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно постанови судді, 26.12.2024 о 23:16 год. в с. Засулля, на 208 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF75 CF250 , д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але вчасно не пройшов його, чим вчинив правопорушення повторно протягом року. Оскільки 27.03.2024 його було притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.3. б ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Прокопенко І.І. подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати постанову, а провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях водія складу правопорушення.

Вважає, що суд не дослідив обставин, що пом`якшують відповідальність, не передав справу за підсудністю іншому суду.

Вказує, що позбавлення права керування на 3 місяці позбавляє родину водія доходу на 3 місяці оскільки це є джерелом його доходу.

Також в апеляційній скарзі захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що постановою Полтавського апеляційного суду від 03 березня 2025 року апеляційна скарга була повернута в зв`язку з не приєднанням до скарги копії витягу з договору про надання правової допомоги, після чого повторно була подана апеляційна скарга вже з усунутими недоліками. При цьому первісна апеляційна скарга була подана у визначений строк, а саме 20 лютого 2025 року (постанова суду від 11 лютого 2025 року).

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин.

Так, матеріалами справи доводиться, що захисником 20 лютого 2025 року в системі «Електронний суд» була подана апеляційна скарга на постанову суду від 11 лютого 2025 року. Разом з тим, постановою Полтавського апеляційного суду від 03 березня 2025 року апеляційну скаргу було повернуто з підстав відсутності копії витягу з договору про надання правової допомоги. В подальшому, 10 березня 2025 року захисником було повторно подано апеляційну скаргу, яка відповідає вимогам ст. 271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно до положень Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 т, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Відповідно до п.31.3б Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно ч. 4 ст.121 КУпАП повторне керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 205998, 26.12.2024 о 23:16 год. в с. Засулля, на 208 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF75 CF250, д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але вчасно не пройшов його, чим порушив вимоги п.п. 31.3б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 121 КУпАП.

Повторність вчинення правопорушення протягом року доводиться копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, з якої вбачається притягнення до відповідальності 27.03.2024 за ч. 3 ст. 121 КУпАП керування ТЗ, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Зазначені докази, які є належними в розумінні ст.251 КУпАП, свідчать про повторність керування ОСОБА_1 протягом року транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про не врахування судом майнового стану особи, що пом`якшує відповідальність, відхиляються апеляційним судом, оскільки при притягненні водія до адміністративної відповідальності судом застосовано найменше покарання, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, шляхом накладення покарання лише у вигляді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів та позбавлення права керування на 3 місяці. Іншої альтернативи, з застосуванням меншого покарання норми вказаної статті не містять, тоді як чинне законодавство не передбачає в порядку КУпАП визначати стягнення менше за найнижчу межу, встановлену санкцією статті.

З долучених відеозаписів з боді камери працівника поліції на яких зафіксовано перебіг події не вбачається жодних заперечень водія ОСОБА_1 щодо скоєного правопорушення, чи висловлення своєї точку зору.

Доводи захисника щодо відмови в передачі справи за підсудністю за місцем проживання водія є безпідставними та не впливають на винуватість водія, а відтак не можуть розглядатись як підстава для скасування ухваленої судом першої інстанції постанови.

Так, відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, разом з тим справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 121 126 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 11.06.2004 р. «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП», у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч.2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

З огляду на місце вчинення адміністративного правопорушення: 208 км. а/д Київ-Харків-Довжанський, що за територіальною підсудністю відноситься до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи в Лубенському міськрайонному суді (00:28 год.), на що останній жодних заперечень чи побажань щодо розгляду за місцем свого проживання не висловлював.

За вказаних обставин, апеляційний суд визнає доводи захисника неспроможними і такими, що не узгоджуються із зібраними по справі доказами, яким суд надав вірну правову оцінку.

За змістом ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною четвертою статті 121 КУпАП передбачено санкцію лише у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або найбільш суворий з адміністративних стягнень - адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Апеляційний суд звертає увагу, що місцевим судом застосовано мінімально можливе покарання за скоєне правопорушення, а тому погоджується з обраною мірою покарання та не вбачає правових підстав для закриття провадження по справі внаслідок відсутності складу правопорушення в діях водія.

За вказаних обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику Прокопенку Івану Ігоровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 лютого 2025 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу захисника Прокопенка Івана Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна