Справа № 331/1555/25
Провадження № 3/331/814/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Каретник Ю.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 162 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №004942, складеного 15.03.2025, 15.03.2025 приблизно о 10:35 гр. ОСОБА_1 знаходячись в м. Запоріжжя, просп. Соборний, 60, в обмінному пункті Х-CHANGE, здійснила обмін купюри 50 доларів, чим порушила ЗУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», ЗУ «Про національний банк України», «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Інструкцію про порядок організації здійснення валютно-облікових операцій, Постанову правління Національного банку України від 26.06.2024 №75, за що відповідальність передбачена ст. 162 КУпАП.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2025 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №004942 від 15.03.2025, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, разом із доданими матеріалами повертався до Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, для належного оформлення, після чого повторно надійшов до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просила закрити провадження у даній справі через відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП. Зокрема, вона зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки він не містить в собі суті адміністративного правопорушення та нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Окрім того, працівником поліції у протоколі не зазначено, в чому саме полягає незаконність обміну 50 доларів, вимоги якого нормативно-правового акту порушені та у який спосіб, не зазначено назву валюти, яка була обміняна та на яку саме валюту був здійснений обмін. Вказані обставини не дають можливості встановити об`єкт та об`єктивну сторону адміністративного правопорушення та означають відсутність його складу. Крім того, вона надала до суду довідку ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІКС ЧЕНДЖ» () від 11.04.2025 про те, що 15.03.2025 ОСОБА_1 проходила стажування та співбесіду у цьому ТОВ за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 60, за результатами яких з нею не було укладено трудовий договір.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 162 КУпАП передбачена відповідальність за незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави у вигляді попередження або накладення штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією валютних цінностей.

За своїм змістом диспозиція ст. 162 КУпАП є бланкетною, оскільки відсилає до нормативно-правового акту, який встановлює правові засади здійснення валютних операцій.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації.

Тобто, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, не лише який саме нормативно-правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, а й конкретну норму цього нормативно-правового акту, яка регулювала відповідні правовідносини, а також потрібно встановити, у чому полягає невідповідність дій певної особи цій конкретній правовій нормі.

У даному ж випадку у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №004942 від 15.03.2025 зміст об`єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення не розкрито і не описано, зокрема, у чому полягає незаконність проведеної операції з обміну валюти, не конкретизовано положення відповідних нормативних актів, які за твердженням особи, яка складала цей протокол про адміністративне правопорушення, порушила ОСОБА_1 , не конкретизовано назву валюти, яка була прийнята для обміну, і на яку валюту було проведено обмін цієї валюти.

Оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення не міститься посилань на конкретні норми спеціального законодавства (конкретні статті, частини статті, пункти, тощо), порушення яких інкримінується ОСОБА_1 , а також обґрунтування незаконності проведеного обміну валют, тому формулювання суті адміністративного правопорушення не відповідає вимогам законодавства та не відображає усіх ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.162 КУпАП.

При цьому, суддя не бере до уваги рапорт ДОП СПВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Карпова Р.В. та долучені до нього документи, які були надані на виконання постанови судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2025 про повернення для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №004942 від 15.03.2025 разом із доданими матеріалами, оскільки вони лише свідчать про те, що у Реєстрі пунктів обміну іноземної валюти відсутня інформація про ТОВ «Фінансова компанія «Ультра Профіт Фінанс», відомості про яку зазначено в обмінному пункті Х-CHANGE за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 60, і код ЄДРПОУ, який зазначено у цьому обмінному пункті, також відсутній у відповідному реєстрі. Однак, усі інші недоліки, про які було зазначено у постанові судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2025, так і залишилися не виправленими.

Крім того, суддя звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №004942 від 15.03.2025 вказано про вчинення правопорушення ОСОБА_1 15.03.2025 приблизно о 10:35 в обмінному пункті Х-CHANGE. Однак, у долучених до матеріалів справи двох примірниках розрахункової квитанції №11+26 не зазначено ні точної дати, ні точного часу проведення операції з обміну валют, ні відомостей про касира, який провів відповідну операцію, ні відомостей про юридичну особу, яка є власником відповідного пункту обміну валют. При цьому, зазначені два примірники розрахункової квитанції №11+26 містять лише відомості про адресу: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 60, але не містять інформації про те, що вони були сформовані саме в обмінному пункті Х-CHANGE.

Також суддя враховує, що у своїх письмових поясненнях свідок ОСОБА_2 вказує про те, що 15.03.2025 о 10:40 год. він прийшов до обмінного пункту за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 60, де у касі №2 обміняв 50 доларів на 2070,00 грн. При цьому, свідок також не повідомляє назву обмінного пункту, але зазначає точний час свого приходу 10:40 год., хоча, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №004942 від 15.03.2025 вказано час вчинення правопорушення приблизно о 10:35 год.

Тому, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №004942, складений 15.03.2025 не може бути визнаний належним доказом у даній справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали б у судді жодних сумнівів щодо їх належності та допустимості.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Крім того, у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19, акцентовано увагу на тому, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому, суддя зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У даному ж випадку до матеріалів справи не долучено достатніх доказів того, що правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , дійсно було вчинено у зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення дату та час саме в обмінному пункті з назвою Х-CHANGE.

Крім того, до матеріалів справи не долучено належних доказів того, що в обмінному пункті з назвою Х-CHANGE знаходилися документи на право здійснення операцій з обміну валют саме ТОВ «Фінансова компанія «Ультра Профіт Фінанс», інформація про яке у державних реєстрах відсутня.

При цьому, суддя не вважає належними доказами долучені до матеріалів справи фотокартки із зображенням обмінного пункту з назвою Х-CHANGE, а також фотокартки документів на право здійснення операцій з обміну валют ТОВ «Фінансова компанія «Ультра Профіт Фінанс», оскільки на цих фотокартках зображено лише зовнішній вигляд приміщення обмінного пункту з відповідною вивіскою, а документи зображені без відображення місця їх розміщення у відповідному приміщенні. Крім того, на вказаних фотокартках не зафіксовано ні робоче місце касира, ні особу, яка перебувала на цьому робочому місці.

У той же час, суд враховує, що відповідно до довідки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІКС ЧЕНДЖ» () від 11.04.2025, 15.03.2025 ОСОБА_1 проходила стажування та співбесіду саме у цьому ТОВ за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 60, за результатами яких з нею не було укладено трудовий договір.

Наведені обставини породжують у судді сумніви щодо того, чи дійсно обмін валюти 15.03.2025, про який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №004942 від 15.03.2025, було проведено касиром від імені та в інтересах неіснуючого ТОВ «Фінансова компанія «Ультра Профіт Фінанс», чи він, можливо, проводився від імені та в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІКС ЧЕНДЖ».

У той же час, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, за викладених вище обставин суддя приходить до висновку про те, що докази, які надано суду для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, не є переконливими та достатніми.

При цьому, суддя також враховує, що у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя приходить до висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, у зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення судовий збір із ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.

Враховуючи, що із пояснень ОСОБА_1 та долучених до матеріалів справи документів, які було детально описано вище, не вдалося достовірно встановити походження купюри номіналом 50 доларів США №JB43389780B, яка була вилучена відповідно до протоколу огляду від 15.03.2025, поміщена до паперового конверту з підписами поліцейського та понятих і долучена до матеріалів даної справи як речовий доказ, а також її справжнього власника, зважаючи, що до суду не надходило жодних повідомлень від фізичних та юридичних осіб щодо належності саме їм вилученої купюри, суддя приходить до висновку, що цей речовий доказ має бути конфіскований у власність держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 278 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП.

Вилучену під час огляду 15.03.2025 за адресою: м. Запоріжжя, просп. Соборний, 60, купюру номіналом 50 доларів США №JB43389780В, яка перебуває на зберіганні у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя конфіскувати у власність держави.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст.7КУпАП.

Суддя Юлія КАРЕТНИК