СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5583/25
пр. № 3/759/2549/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення при наступних обставинах.

28.02.2025 року о 00 год.06 хв. в м. Київ Кільцева дорога, 54 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chery Tiggo 2 з номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, про що зафіксовано технічними засобами відеозапису, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що виникла крайня необхідність якнайшвидше дістатися додому до доньки, оскільки остання повідомила, що у неї почалася панічна атака. ОСОБА_1 поспішав до неї, щоб надати необхідну підтримку та допомогу. Пояснив, що вживав жодних алкогольний напій (вино) перед тим, як сісти за кермо, але під час керування автомобілем перебував у нормаьному стані, п`яний не був. Відмова від проходження тесту була викликана надзвичайною та тривожною ситуацією, пов`язаною зі здоров`ям доньки. Потім ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про свою готовність пройти тест на стан алкогольного сп`яніння.Однак, незважаючи на подальшу згоду, працівники поліції відмовилися провести тестування. Просив закрити провадження стосовно нього за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Нечваль Я.В. в судовому засіданні просив закрити провадження стосовно ОСОБА_1 , за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем о 00:06 год., що спростовується відеозаписом, який зафіксував нерухомий автомобіль зі спущеними колесами. Суд не має права самостійно редагувати суть порушення.

Поліцейські не зафіксували ознак сп`яніння у ОСОБА_1 на відеозаписі (запах алкоголю, порушення координації, почервоніння очей). Відсутність законних підстав для пропонування огляду унеможливлює відповідальність за відмову. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду "у встановленому законом порядку", що суперечить ознакам правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова "всупереч встановленому законом порядку"). Суд не може змінювати суть порушення. Поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП, що є істотним порушенням процедури складання протоколу та робить його недопустимим доказом.Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а протокол є неналежним та недопустимим доказом..

Вислухавши пояснення ,дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП є окремим складом адміністративного правопорушення.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно з п. 6 розділу І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до тексту вказаної Інструкції, саме поліцейському надано право визначати підозру про те, чи перебуває водій в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження, на підставі доказів, зібраних органом, повноважним на складання протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вищевказаним вимогам закону і містить у собі всі необхідні дані, в тому числі чіткий виклад суті адміністративного правопорушення, що інкримінується, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вказаний пункт Правил дорожнього руху, який порушений водієм та зазначено частину статті, якою передбачена відповідальність за допущене порушення. У протоколі наявний підпис та його пояснення по суті порушення.

Будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких даних не містять.

Дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується відеозаписом, який міститься на DVD-R диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом під час розгляду справи було досліджено відеозапис, який зафіксував події 28.02.2025 року о 00 год. 06 хв. в м. Київ Кільцева дорога, 54.

На початкових кадрах відеозапису зафіксовано пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На відео чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду.

У подальшому на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 висловлює згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер".

Досліджуючи відеозапис, суд дійшов висновку, що подальша згода ОСОБА_1 на проходження огляду за допомогою приладу "Драгер" не спростовує факту первинної відмови, яка вже утворила склад адміністративного правопорушення.

Однак, незважаючи на те, що на відеозаписі зафіксовано подальшу згоду ОСОБА_1 на проходження огляду за допомогою приладу "Драгер", суд, дослідивши даний доказ у сукупності з іншими матеріалами справи, дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Цей доказ суд вважає беззаперечним щодо встановлення винуватості ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк було оскаржено дії працівників поліції, які, на його думку, полягали у порушенні порядку направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, ОСОБА_1 не оскаржив того факту, що працівники поліції, після його первинної відмови від проходження огляду, не запропонували йому пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу, а одразу склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від огляду.

Незважаючи на те, що відеозапис, наданий суду, фіксує подальшу згоду ОСОБА_1 на проходження огляду саме на "Драгері" відсутні дані про оскарження ним дій працівників поліції щодо непропонування йому цього одразу після зупинки та первинної відмови.

Твердження захисника про відсутність керування транспортним засобом ОСОБА_1 о 00:06 год. на підставі відеозапису, що розпочинається о 00:05 год. і фіксує нерухомий автомобіль, є необґрунтованим.

Факт фіксації нерухомого автомобіля о 00:05 год. не виключає можливості того, що ОСОБА_1 керував цим автомобілем безпосередньо перед початком запису, а саме о 00:06 год., як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Відеозапис не охоплює всього періоду часу, протягом якого могло бути вчинено правопорушення.

Окрім того, безпосередньо на факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 вказує його фактичне перебування за кермом на момент виявлення працівниками поліції. Навіть якщо відеозапис розпочинається вже після зупинки автомобіля, первинні дії працівників поліції зафіксували ОСОБА_1 саме на водійському сидінні, що є прямим свідченням того, що він здійснював керування транспортним засобом безпосередньо перед цим. Цей факт, зафіксований на відео і є вагомим доказом, який спростовує твердження захисника про відсутність керування автомобілем.

Транспортний засіб вилетів з дороги на роздільну смугу, оскільи водій не впорався з керуванням.

Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), доказами можуть бути фото- та відеоматеріали. Суд, приходить до висновку, що відеозапис є належним доказом, оскільки не порушено порядок його отримання чи збереження відповідно до закону. Відеозапис містить ключові моменти правопорушення; відео є незмінене та незмонтоване.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність правопорушення, винність особи тощо. Ці дані встановлюються, зокрема, за допомогою фото- та відеозйомки.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на законі, а отже, якщо відеозапис містить інформацію про подію правопорушення та отриманий належним чином, він є допустимим доказом.

Водночас з тим, у даному провадженні вирішальним для визнання особи винуватою є встановлення факту відмови водія, який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.02. 2024 року.

З метою більш повного обґрунтування щодо встановлення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне зазначити, що пояснення самого ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що у нього виникла крайня необхідність якнайшвидше дістатися додому до доньки, яка повідомила про панічну атаку, прямо підтверджує факт того, що він безпосередньо перед зупинкою керував транспортним засобом. Інакше, за яких обставин він міг би опинитися за кермом автомобіля у зазначений час та місці, якщо не в процесі керування. Таким чином, посилання ОСОБА_1 на обставини, що спонукали його до швидкого пересування, фактично визнають здійснення ним керування транспортним засобом.

Стосовно тверджень захисника про відсутність на відеозаписі ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , суд зазначає, що відеозапис, наданий суду, не є вичерпним переліком доказів у справі, а фіксує лише певний етап подій, що відбувалися під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції. Первинні візуальні ознаки можливого алкогольного сп`яніння, такі як запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та почервоніння очей, могли бути зафіксовані працівниками поліції безпосередньо під час спілкування з водієм до моменту початку здійснення відеозапису. Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, саме візуальне спостереження поліцейським за наявністю однієї або кількох з перелічених ознак є однією з підстав для направлення водія на огляд на стан сп`яніння. Таким чином, відсутність фіксації цих ознак на відеозаписі не спростовує їх наявності на момент прийняття рішення про необхідність проведення огляду.

Щодо посилання захисника на формулювання у протоколі про адміністративне правопорушення "відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку", суд вважає ці твердження безпідставними. Фраза "у встановленому законом порядку" є загальною та вказує на те, що відмова водія стосувалася законної вимоги працівника поліції пройти відповідний огляд, процедура якого регламентується чинним законодавством. Суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає саме у факті відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на законну вимогу уповноваженої на це посадової особи. Деталізація формулювання цієї відмови у протоколі не є визначальною для кваліфікації правопорушення. Головним є встановлений факт того, що водій відмовився виконати законну вимогу про проходження огляду, що і було зафіксовано у протоколі та підтверджено дослідженим відеозаписом.

Вказуючи на те, як повинні були діяти працівники поліції під час складання адмінпротоколу, захисник залишив поза увагою положення розділу другого Правил дорожнього руху, згідно з якими поряд з гарантованими правами водія, існують обов`язки, які водій зобов`язаний неухильно виконувати і невиконання яких тягне за собою адміністративну відповідальність.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Вказана норма Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Твердження з приводу відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та відсутності його вини, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження в суді.

Така позиція правопорушника розцінюється судом як захисна позиція, направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на виявлення ознак алкогольного сп`яніння, також відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що відповідають обставинам справи.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього докази у своїй сукупності беззаперечно підтверджують той факт, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу та в медичному закладі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отримуючи посвідчення водія та сідаючи за кермо автомобіля, яке є джерелом підвищеної небезпеки, ОСОБА_1 повинен був неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, якими категорично заборонено керування транспортними засобами, окрім іншого, і з ознаками алкогольного сп`яніння і в стані алкогольного сп`яніння, та навіть просто втомленому водію.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ту обставину, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, дані про особу правопорушника, його вік, сімейний та майновий стан, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, ст. 130, 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Роз`яснити положення статей 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: Н.О. Петренко