ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4702/24 Номер провадження 33/814/386/25Головуючий у 1-й інстанції ДЯДЕЧКО І. І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Охмака Валентина Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20грудня 2024 року, визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 29.08.2024, приблизно о 00:02 год., в м. Кременчуці, вул. Миколаївська, 2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер 7510, результат позитивний -2,59 %, з яким водій не погодився та за його згодою огляд проводився в закладі охорони здоров`я КНМП «Кременчуцька лікарня планового лікування», результат позитивний, про що лікар нарколог надав висновок, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду захисник Охмак В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі ч.1 п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вказує про відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що не підтверджується долученими відеозаписами, які є частковими.

Вважає, що зібрані по справі докази інкримінованого правопорушення не доводять вину «поза розумним сумнівом».

Також в апеляційній скарзі захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, поважність причин пропуску якого обґрунтовується тим, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі притягнутої особи та захисника, а копію постанови суду від 20 грудня 2024 року адвокат отримав 13 січня 2025 року, після чого була подана апеляційна скарга.

Перевіривши доводи щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин.

Так, матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_1 та його захисник не приймали участь в судовому засіданні під час винесення постанови 20 грудня 2024 року. Копія постанови суду, направлена ОСОБА_1 повернулася на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Натомість копія постанови була отримана захисником Охмаком В.І. 13 січня 2025 року, після чого - 23 січня 2025 року була подана апеляційна скарга.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №882449 від 29.08.2024 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння,

талон тестування на алкоголь за допомогою алкотестеру Drager 7510, тест №201, згідно якого станом на 00:43 год. 29.08.2024 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат 2,59 %,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, з позитивним результатом 2,59%,

висновок КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування», щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння,

рапорт працівника поліції,

зобов`язання водія ОСОБА_1 щодо не керування ТЗ,

записи з бодікамер працівників поліції.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в них обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до справи відеозапису з боді камери працівника поліції вбачається зупинка транспортного засобу під час комендантської години.

Під час перевірки документів було встановлено особу водія як ОСОБА_1 та відсутність в останнього свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

В подальшому, під час спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння - порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота та було запропоновано пройти огляд на місці зупинки ТЗ, на що водій погодився.

Після продуття алкотестеру о 00:43 год., результат виявився позитивним 2,59%, з яким ОСОБА_1 не погодився, в зв`язку з чим останній був доставлений до закладу охорони здоров`я.

Продуття алкотестеру в медичному закладі ОСОБА_1 показало позитивний результат - 2,16%, що стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Не заперечуючи факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, захисник вказує на відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, зазначаючи, що поліцейські знайшли автомобіль в якому перебував ОСОБА_1 .

Відхиллячи доводи захисника щодо відсутності факту керування автомобілем, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Так, з відеозапису вбачається зупинка транспортного засобу під час комендантської години, до водія якої підходить поліцейський та на питання «Комендантська година, чому не вдома?», ОСОБА_1 повідомляє «Їду додому».

Жодних заперечень щодо відсутності факту керування автомобілем, як на то посилається захисник, водій ОСОБА_1 під час спілкування та в подальшому при складанні протоколу в письмових поясненнях, від дачі яких він відмовився, не висловлював.

Посилання на неналежність як доказу долучених відеозаписів, з огляду на їх фрагментарність не беруться судом до уваги, оскільки останні здійснені на 2 боді камери та містять весь безперервний перебіг подій тривалістю майже 2.5 години, та є належними доказами в розумінні статті 251 КУпАП.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику Охмаку Валентину Івановичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Охмака Валентина Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна