Справа № 333/1921/25
Провадження № 3/333/1050/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, за матеріалами протоколу, що надійшов з Головного Управління Державної податкової служби у Запорізькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

-за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 379 від 26.02.2025 року, за результатами отриманої податкової інформації відповідно до п. 74.3 ст. 74 Податкового кодексу України, 28.01.2025 року, о 14 год. 24 хв., встановлено, що при оформленні замовлення товарів olx.ua/d/uk/obvavlenie/brelok-gra-v-kalmara-fanko-pop-IDNcJ28.html здійснено придбання брелоку, нового, в кількості 1 шт., вартістю 50,00 грн., в ОСОБА_1 , яким отримано кошти, в сумі 50,00 грн. на картку АТ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , реквізити якої наведені у повідомлені на сайті olx.ua під час листування (вказане підтверджується копією платіжної інструкції № Р24А384738681D0122 від 28.01.2025 року та скріншотами листування на сайті olx.ua). Скріншоти ОСОБА_1 на сайті olx.ua (адреса профілю olx.ua//uk/list/user/VghD/, користувач «Сергій», м. Запоріжжя, Комунарський район) свідчать про те, що продавець ОСОБА_1 має більше 50 успішних доставок, на сайті з грудня 2011 року, має 10 оголошень на продаж товарів, що вказує на здійснення систематичної діяльності з продажу товарів за допомогою Інтернету. Згідно з інформаційними системами Головного управління ДПС у Запорізькій області Ігнатенко С.С. не зареєстрований, як фізична особа-підприємець. Вказане свідчить про здійснення підприємницької діяльності без держаної реєстрації платником податку фізичної особою продавцем ОСОБА_1 .

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Частиною першою ст. 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, а відповідно дост. 280 цього ж Кодексу, орган(посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 цього Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

При цьому, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є юридичні особи, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 ставиться те, що за результатами отриманої податкової інформації, відповідно до п. 74.3. ст. 74 Податкового кодексу України, встановлено, що ОСОБА_1 було здійснено провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання з використанням посилання olx.ua/d/uk/obvavlenie/brelok-gra-v-kalmara-fanko-pop-IDNcJ28.html, чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП.

За змістом протоколу, дане порушення підтверджується копією платіжної інструкції № Р24А384738681D0122 від 28.01.2025 року та скріншотами листування на сайті olx.ua). Скріншоти ОСОБА_1 на сайті olx.ua (адреса профілю olx.ua//uk/list/user/VghD/, користувач «Сергій», м. Запоріжжя, Комунарський район) свідчать про те, що продавець ОСОБА_1 має більше 50 успішних доставок, на сайті з грудня 2011 року, має 10 оголошень на продаж товарів, що вказує на здійснення систематичної діяльності з продажу товарів за допомогою Інтернету.

Разом з тим, адміністративні матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність як суб`єкт господарювання в розумінні наведених положень Господарського кодексу (систематичність надання послуг, отримання плати), що має бути підтвердженим відповідними належними та допустимими доказами.

Відповідно до положень п. 14.1.36 Податкового Кодексу України, ст. 14 ГК України, господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суб`єктами господарювання визнаються зареєстровані в установленому законодавством порядку юридичні особи незалежно від їх організаційно-правових форм та форм власності (крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування), а також фізичні особи підприємці, які провадять господарську діяльність.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме: вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суддя констатує, що жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, окрім самого протоколу матеріали справи не містять.

Контролюючим органом не доведено того, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, адже ті оголошення, на які він посилається (скріншоти сайту ОЛХ) неможливо ідентифікувати, що вони створені саме ОСОБА_1 , а не іншою особою. Також, суддя зазначає, що будь-яких анкетних даних, відомостей про прізвище, ім`я, по батькові, домашню адресу користувача вказаного акаунту скріншоти не містять.

Той факт, що в листуванні було вказано реквізити банківської картки ОСОБА_1 , не доводить того, що саме він був учасником цього діалогу, адже нічого не зважало користувачу « ОСОБА_2 » дати номер картки будь якої відомої йому особи.

Відповідно, оскільки особу продавця не ідентифіковано, той факт, що грошові кошти були перераховані на картку ОСОБА_1 не може довести того, що суб`єктом інкримінованого адміністративного правопорушення і є ОСОБА_1 .

Платіжна інструкція про переказ власних коштів в сумі 50,00 грн. від ОСОБА_3 від 28.01.2025 року, не доводить вину ОСОБА_1 у здійсненні підприємницької діяльності, оскільки містить відомості про одноразовий переказ власних коштів. Пояснень ОСОБА_4 до протоколу не додано. Процесуальний статус ОСОБА_4 не визначений, в протоколі в якості свідка вона не зазначена.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості з Головного Управління ДПС в Запорізькій області/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про факт наявності чи відсутності у ОСОБА_1 державної реєстрації як суб`єкта господарювання (ані витягу із реєстру, ані сформованої довідки матеріали справи не містять).

Також, контролюючим органом не доведено того, що особа, яка розмістила оголошення, здійснювала продаж товарів з метою отримання прибутку та провадила господарську діяльність, а не здійснювала продаж власних речей, що не підпадає під зміст ст. 164 КУпАП.

Так, відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25.04.2003 року «Про застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність, систематичність її здійснення, з метою отримання прибутку.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання доходу, зокрема, від продажу товарів, при цьому, така діяльність повинна містити саме ознаки господарської (підприємницької) діяльності в розумінні чинного законодавства.

Суддя вважає, що будь-яких достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Посилання на те, що « ОСОБА_2 » має більше 50 успішних поставок на сайті з грудня 2011 року та, має 10 оголошень на продаж товарів, не може свідчити про систематичність ведення господарської діяльності, адже це данні умовні та не достовірні (оскільки є особливостями майданчику ОСОБА_5 ), натомість контролюючий орган не подавав запитів до ОЛХ.иа з метою отримання інформації про здійсненні продажі.

Суддя також звертає увагу, що у порушення вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі відсутній запис про відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу, мається лише запис про те, що другий примірник протоколу направлено листом від 29.05.2025 року № 10365/6/08-01-24-09-05. Крім того, в протоколі мається запис про ознайомлення ОСОБА_1 з його правами шляхом надіслання відповідного листа від 13.02.2025 року № 6219/6/08-01-24-09-05. Але при цьому з копії відповідного листа, яка долучена до протоколу, вбачається, що він має виправлення в даті, на яку планувалося складання, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: 29.02.2025 року виправлено на 26.02.2025 року, і вказане виправлення не засвідчено належним чином, а отже суд піддається сумніву щодо того, що ОСОБА_1 було відомо про факт помилки в даті, а отже можна зробити висновок, що фактично він не був обізнаний, що складання підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення відбудеться саме 26.02.2025 року, а відтак і не зміг би скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Тому акт про факт неявки для ознайомлення, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення також не може слугувати відповідним доказом. Запис в протоколі про те, що другий примірник протоколу направлено листом від 29.05.2025 року № 10365/6/08-01-24-09-05 суддя також не бере до уваги, оскільки станом на дату розгляду цієї справи 29.05.2025 року ще не настало, відповідне повідомлення долучено до протоколу, дійсно датоване 29.05.2025 року, а отже не може бути взято до уваги судом. До протоколу не додано доказів того, що ОСОБА_1 відповідне повідомлення було направлено та він його отримав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не був ознайомлений із протоколом та був позбавлений можливості надати пояснення по викладеній у протоколі суті адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Однак, достатніх, допустимих та достовірних доказів провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, систематичності цього, матеріали справи не містять.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

За таких обставин, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 , належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі «поза розумним сумнівом» не знайшли свого підтвердження.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити об`єктивну сторону правопорушення.

Таким чином, всебічного, повного та об`єктивного з`ясувавши усі обставини справи, дослідивши всі фактичні обставин справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 , складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик