Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/159/25
Провадження № 3/945/155/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Лопіна О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Братського району Миколаївської області, громадянина України, РНОКПП невідомий, згідно з протоколами проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановила:

21 січня 2025 року о 14 год. 45 хв. ОСОБА_1 , в с. Шурине Миколаївського району Миколаївської області керував транспортним засобом ВАЗ 2104, д/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водію запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на спеціальному пристрої Драгер 0019, тест 312. Згідно результатів тесту, прилад показав 0,91 проміле, що є порушенням п. 2.9. ПДР. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Окрім цього, 21 січня 2025 року о 14 год. 45 хв., ОСОБА_1 , в с. Шурине Миколаївського району Миколаївської області, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, керував транспортним засобом ВАЗ 2104, д/з НОМЕР_1 , тобто не мав права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення правопорушення - керуванням транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У судові засідання, призначені на 05.02.2025, 18.02.2025, 12.03.2025, 16.04.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення смс-повідомлень на номер, який правопорушник вказав при складенні протоколів про вчинення адміністративних правопорушень згідно заяв. Крім того, до суду повернулись судові повістки на 12.03.2025 та 16.04.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на позицію Європейського Суду, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував на тому, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання.

За таких обставин, враховуючи розумність строків розгляду справи, відсутність будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи та враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи відповідно до вимог ст. 268КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провина ОСОБА_1 підтверджується наступними дослідженими судом доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 226667 від 21.01.2025, складеним відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 226684 від 21.01.2025, складеним відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.01.2025, відповідно до яких перед тим, як сісти за кермо вживав алкогольні напої горілку. Посвідчення водія не має, так як ніколи їх не отримував. Під час зупинки транспортного засобу співробітниками поліції запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, з чим погодився. Тест показав 0,91 проміле;

- відео з бодікамери № 25;

- роздруківкою із спеціальному пристрої Драгер 0019, відповідно до якого прилад показав 0,91 проміле. Міститься підпис особи з відміткою «згоден»;

- поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких, він як водій таксі здійснював буксирування транспортного засобу ВАЗ 2104, н/з НОМЕР_1 під керуванням чоловіка. Під час зупинення транспортного засобу ВАЗ, працівниками поліції запропоновано водієві пройти медичний огляд на місці на стан сп`яніння. Тест показав 0,91 проміле, після чого водій повідомив, що вживав алкогольні напої. Від водія було чути різкий запах алкоголю;

- постановою судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 20.06.2024 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 1407759 від 09.02.2024, за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Повторним, згідно з тлумаченням ст. 35 КУпАП, протягом року вважається вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Пунктом 2.1.а ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчинених правопорушень, дані особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; ступінь його вини; наслідки, які наступили внаслідок правопорушень. Таким чином, за наслідками розгляду справи встановлено підстави для накладення стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за більш серйозне правопорушення із числа вчинених, тобто за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З матеріалів справи про адміністративні правопорушення вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності на момент вчинення адміністративного правопорушення посвідчення на право керування транспортним засобом не отримував (не має).

Суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, а тому запобігальна мета додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює запобігальну мету покарання.

При цьому, суд вважає, що підстав для оплатного вилучення транспортного засобу на даний час немає та виходить і з того, інформація про власника автомобіля ВАЗ 2104, н/з НОМЕР_1 в матеріалах протоколів відсутня.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, на підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.24, 36, 40-1, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

Справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП (справа № 945/159/25; провадження № 3/945/155/25), за ч. 5 ст. 126 КУпАП за ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 945/160/25; провадження № 3/945/156/25) об`єднати в одне провадження. Об`єднаній справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 присвоїти номер 945/159/25; провадження № 3/945/155/25.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилученням транспортного засобу.

Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: Отримувач коштів: Миколаїв. ГУК/Микол.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0014001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя Олена ЛОПІНА