Справа № 216/682/25
провадження 3/216/724/25
ПОСТАНОВА

іменем України

15 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Гайтко Л.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від з полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство Україна, ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 206708 від 16.01.2025 року, ОСОБА_1 16.01.2025 року о 10 годині 15 хвилин в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу по вул. Гірничих інженерів, 13 за наявними базами АРМОР перебуває у розшуку у ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме чинив злісну непокору законним вимогам поліцейського щодо доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу відповідальним (авторський запис) за ст. 210 КУпАП», чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП.

В судовому засіданні 15.04.2025 року, інтереси ОСОБА_1 який особисто не з`явився, представляє адвокат Погорілецька А.В., яка вважає протокол незаконним, необґрунтованим, складеним з порушенням норм чинного законодавства, а докази долучені до нього неналежними, недопустимими, недостовірними та такими, які не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», а тому просила провадження у справі закрити, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 185 КУпАП.

Суд, вислухавши адвоката Погорілецьку А.В., дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 206708 від 16.01.2025, зазначено, що ОСОБА_1 : 16.01.2025 року о 10 годині 15 хвилин в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу по вул. Гірничих інженерів, 13 за наявними базами АРМОР перебуває у розшуку у ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме чинив злісну непокору законним вимогам поліцейського щодо доставляння до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу відповідальним (авторський запис) за ст. 210 КУпАП, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП.

Згідно із рапортом інспектора взводу 3 роти 2 батальйону 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Кузнецової Яніни Юріївни, на підставі якого складено протокол, зазначено, що ОСОБА_1 відмовився 16.01.2025 року добровільно проїхати в ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання протоколу за ст. 210 КУпАП, тому було складено протокол за ст. 185 КУпАП за невиконання законних вимог поліцейського серія ВАБ 206708 та складено протокол адміністративного затримання АП318 №020693 за частиною 262, 261, 260 КУпАП.

Викладені у протоколі і рапорті працівників поліції обставини не правильно кваліфіковані, та не можуть бути визначені, як вчинення злісної непокори законному розпорядженню, або вимозі працівника поліції, відповідальність, за що передбачена статтею 185 КУпАП.

Статтею 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків. Правопорушення вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам поліцейського.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 за №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» від 26.06.1992 за №8 злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Згідно з ч. 3 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до абз. 3 п.56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487, Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставляння призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20).

Дослідивши додані протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, виявилось, що матеріали справи не містять звернення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України про доставку ОСОБА_1 до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України.

Отже, фактично за відсутності звернення вищевказаних органів про доставку особи, вимога працівників поліції проїхати до ТЦК та СП не може вважатись «законною вимогою», а її невиконання не може вважатись злісною непокорою працівникам поліції. Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законній вимозі поліцейського, такі докази не додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 206708 від 16.01.2025, вбачається, що записи в ньому були зроблені після того, як надано другий екземпляр ОСОБА_1 (так як в його екземплярі відсутні записи, які зроблені іншою ручкою на протоколі, який було направлено до Центрально-Міського суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області).

Не зрозуміло, чому ОСОБА_1 перебуває у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 (дану обставину йому повідомили тільки після приїзду другого екіпажу поліції - до цього йому не повідомляли, що є підставою вимог працівників поліції прослідувати до ТЦК та СП в його робочий час при виконанні ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків лікаря-кардіолога). Жодних повісток попередньо про необхідність прибуття до ТЦК та СП ОСОБА_1 не отримувалось.

03.12.2024 ОСОБА_1 було надано відстрочку від мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 на 12 місяців, як медичному працівнику (посвідчення № НОМЕР_2 від 03 грудня 2024), тому на вимогу представника поліції він просив надати роз`яснення законності підстав його вимог, жодної злісної непокори чи зневажливої поведінки з боку ОСОБА_1 до представників правоохоронних органів не проявлялось.

Після повідомлення ОСОБА_1 , що він перебуває у розшуку, він погодився добровільно проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання детальної інформації, що стало причиною скасування його відстрочки і оголошення у розшук.

Згідно положень частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В даній справі такий обов`язок покладений на ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративне правопорушення.

КУпАП і, зокрема стаття 284 КУпАП (види постанов по справі про адміністративне правопорушення), не містить положень, що регулюють підстави та порядок повернення складеного протоколу про адміністративне правопорушення до осіб, які уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, для усунення недоліків (належного оформлення) або для доопрацювання, зокрема, шляхом внесення тих чи інших відомостей чи збирання додаткових доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №206708 від 16.01.2025 не містить даних про склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме: вчинення ОСОБА_2 злісної непокори законному розпорядженню і вимозі поліцейського.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, відповідно положень статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У відповідності до чинного законодавства, а також до п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26 червня 1992 року(зі змінами) роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні ним службових обов`язків, оскільки вимога працівника правоохоронного органу або розпорядження це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, який має бути законодавчо обґрунтований.

Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок та діють від імені держави.

Відповідно до положень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299, проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими - є обов`язком.

Метою обов`язкової відеофіксацїї процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Доказів, які б підтверджували, що співробітники поліції наполегливо та неодноразово пред`являли законні вимоги, а ОСОБА_1 в зухвалій формі з проявом явної зневаги до поліцейських відмовлявся від них, до протоколу не долучено, більш того, в протоколі зазначено, що вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 зафіксовано на бодікамери поліцейських, відео з яких з незрозумілих причин до протоколу не долучено.

У відповідь на запит суду за вих. № 1637 від 03.03.2025 року, отримано наступну відповідь: відеозаписи з службових портативних відеореєстраторів працівників ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, згідно протоколу серія ВАБ 206708, за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 16.01.2025 року, відносно ОСОБА_3 , не збереглися. Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 строк зберігання відеозаписів портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА- 30 діб. Після закінчення терміну зберігання -30 діб, відеозаписи видаляються з серверу.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, співробітниками поліції не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки долучені до матеріалів справи копії протоколу затримання та протоколу за ч. 3 ст.210-1 КУпАП жодним чином не доводять, як факт пред`явлення поліцейськими ОСОБА_1 законної вимоги, так і факту злісної непокори останнім.

Протокол про адміністративне правопорушення по суті є актом обвинувачення та не може бути доказом у справі.

Відповідно до позиції висловленої Верховним Судом 20.05.2020 у справі №524/5741/16- а, за відсутності інших належних та допустимих доказів, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця» № 9 від 01.11.1996 року - докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Інспектор поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини адміністративного правопорушення, виявити як ті обставини, що вказують на вину, так і ті, що вказують на невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Із формулювання суті адміністративного правопорушення, яка наведена у зазначеному протоколі не вбачається, в яких саме діях виразилась злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, та які саме вимоги правоохоронного органу були до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема чи було воно наполегливим, неодноразово повтореним, законним розпорядженням.

Матеріали справи, які надійшли до суду, складаються тільки із протоколу про адміністративне правопорушення, протоколу про адміністративне затримання, копії протоколу про адмінправопорушення та рапорту.

Виходячи з наведеного, з матеріалів справи не прослідковується в чому полягає склад адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, можливо врахувати практику Європейського суду з прав людини, зокрема «позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «...суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної х справи.

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи.

У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Л.А. ГАЙТКО