Справа № 471/191/25
Провадження №3/471/145/25
Номер рядка звіту 307
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

14 квітня 2025 року с-ще Братське

Суддя Братського районного суду Миколаївської області - Жила Н.М., за участю секретаря - Холоденко І.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Братське Братського району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, не працюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2025 року о 18:45 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив сварку з мамою - ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, ображав, на зауваження не реагував, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав, підтвердив факт вчинення ним домашнього насильства. У скоєному щиро розкаюється.

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року № 2229 -VIII, визначено організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вина ОСОБА_1 у вчинені вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується його поясненнями, наданими в судовому засіданні, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №361292 від 25.01.2025 року, медичним оглядом на стан сп`яніння № 4 від 25.01.2025, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 25.01.2025 р. та іншими матеріалами справи.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, який визнав вину у вчиненому, щиро розкаюється у скоєному, та вважає можливим призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На думку суду застосування такого виду адміністративного стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Жила Н.М.