Справа № 766/1248/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді Іванцової Н.К.,

За участю секретаря Бацули К.О.,

Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

Захисника Бурлакова М.О.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 21.01.2025 року о 09 год. 20 хв. в смт. Білозерка, по вул. Пушкіна, керував мопедом YB50QT-36, державний номерний знак б/н, без посвыдчення водыя, який не мав прав керувати таким транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно протягом року постанова ЕНА №3893231 від 19.01.2025 року. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

07.04.2025 року на адресу суду від захисника Бурлакова М.О. надійшли заперечення на протокол. В обгрунтування клопотання зазначив, що протокол не містить достатніх доказів вчинення правопорушення, у матеріалах справи відсутні фото або відео матеріали, свідчення очевидців чи технічні докази. Вказав, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, оскільки 21.01.2025 року сім`я ОСОБА_2 була змушена евакуюватись до сел. Білозерка, перевозивши особисті речі на скутері. Просив закрити провадження за відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, з протоколом не погодився. Зазначив, що скутером керував, підтримав заперечення захисника.

Захисник Бурлаков М.О. в судовому засідання підтримав письмові заперечення, наголошував, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності. Просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП надані наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №109849 від 21.01.2025 р., в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, зокрема останнім порушено п. 2.1 а) ПДР України. У поясненнях по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що згоден;

-постанова серії ЕНА №3893231 від 19.01.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.;

-довідка, у якій зазначено, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 121 КУпАП, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на нього накладено штраф 3400 грн та 850 грн.;

-довідка, у якій зазначено, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

У відповідності до пункту 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно п. 2.1 а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Наведені докази узгоджуються між собою щодо місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та свідчать, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Щодо доводів захисника про недостатність підстав для складання протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 109849 від 21.01.2025 року відповідає вимогам статті 256 КУпАП, серед яких дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, тощо.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не спростовується ним ні при складанні відносно нього протоколу, у якому він зазначив, що згоден, ні при наданні пояснень у судовому засіданні, у якому ОСОБА_1 підтвердив, що керував транспортним засобом.

Повторність вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 підтверджується постановою серії ЕНА №3893231 від 19.01.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Стосовно доводів захисника про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до статті 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, у особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Ці обставини є питанням факту й встановлюються в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Захисник посилається на те, що ОСОБА_1 перебував у стані крайньої необхідності, коли керував транспортним засобом, оскільки 21.01.2025 року сім`я ОСОБА_2 була змушена евакуюватись до сел. Білозерка, перевозивши особисті речі на скутері.

Обставини, на які посилається захисник щодо здійснення правопорушення в умовах крайньої необхідності суд вважає неспроможними, оскільки в судовому засіданні не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який не має права керування таким транспортним засобом було пов`язане з усуненням ним небезпеки, яка загрожувала державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, і ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута в інший спосіб, ніж керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Сам по собі факт знаходження Кізомиського старостинського округу на нульовій лінії фронту не свідчить про реальну загрозу життю ОСОБА_1 та можливість її відвернення порушенням ПДР України.

В судовому засіданні, не встановлено даних, які би свідчили про існування такої загрози, яка була викликана необхідністю ОСОБА_1 керувати транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Позиція захисника про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, не узгоджується з вимогами закону та не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з усуненням передбаченої ст.18 КУпАП небезпеки.

Позитивна характеристика стосовно особи ОСОБА_1 , долучена захисником, не може слугувати підставою для закриття провадження у справі.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Будь-яких доказів, які б спростовували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, під час розгляду справи, суду не надано.

З урахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення, їх характеру та наслідків, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі: 40800,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33, 34, 40-1, ч. 2,5 ст. 126, ст.ст.250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення за у вигляді штрафу в сумі: 40800,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

(Рахунок отримувача: UA0021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл /Херсон обл../21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300)

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

(Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяН. К. Іванцова