ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1031/25 Справа № 179/195/25 Суддя у 1-й інстанції - Чорна А. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Нестерчук С.В., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого головним інженером ТОВ Дніпро Рем Буд, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.02.2025 о 15-00 годині в с. Дмухайлівка на а/ш 0-040708 2 км 200 м водій ОСОБА_1 керував автомобілем Шкода Октавія НОМЕР_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини, при цьому механічних ушкоджень автомобіль не отримав, матеріальних збитків не завдано. Огляд проведено на місці зупинки, тест №737, проба позитивна 1,84 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Нестерчук С.В., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Вважає, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи. На думку апелянта, постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що ОСОБА_1 не зупиняли як водія, на місці пригоди знаходилась значна кількість громадян, ОСОБА_1 відразу повідомив, що не керував транспортним засобом.

Матеріалами справи встановлено, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення саме ОСОБА_1 як водієм положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію давали право працівникам поліції вимагати у громадянина проходити тестування на стан сп`яніння.

Працівники поліції не пропонували і ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисник Нестерчук С.В. не з`явились, були повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до довідки про доставку повідомлення останні були повідомленні про час та місце розгляду справи на 08 квітня 2025 року, завчасно, а саме 27 березня 2025 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З урахуванням того, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисник Нестерчук С.В. належним чином та завчасно повідомлені про дату та час розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлення, у судове засідання не з`явились, а тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №247940 від 15.02.2025 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозапис; роздруківку газоаналізатора «Alcotest» тест №737; рапорт поліцейського; відеозапис.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №247940 від 15.02.2025 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 15.02.2025 о 15-00 годині в с. Дмухайлівка на а/ш 0-040708 2 км 200 м водій ОСОБА_1 керував автомобілем Шкода Октавія НОМЕР_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини, при цьому механічних ушкоджень автомобіль не отримав, матеріальних збитків не завдано. Огляд проведено на місці зупинки, тест №737, проба позитивна 1,84 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відбувалась фіксація на нагрудні реєстратори 798207.

У графі До протоколу додаються зазначено акт огляду, рапорт та інші матеріали.

Вказано, що посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керувати транспортним засобом не видавався.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи, про що мається відповідний підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Акту огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 15.02.2025 у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Результат огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 позитивний 1,84 ‰. З результатом проведеного огляду водій ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його особистий підпис.

З рапорту старшого інспектора СРПП ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Колісника А., вбачається, що 15.02.2025 року близько 15-20 год. До відділення поліції №1 на мобільний телефон надійшло анонімне повідомлення про те, що між с.Гупалівка та с. Дмухайлівка автомобіль марки Шкода з`їхав у кювет, водій даного т/з перебуває в стані алкогольного сп`яніння. З метою перевірки даного повідомлення працівниками СРПП було здійснено виїзд на місце, де встановлено, що 15.02.2025 року близько 15-00 год. На 2км+200 м а/д О-040708 Гупалівка-Дмухайлівка-Магдалинівка водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Шкода Октавія НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони с.Дмухайлівка у напрямку с.Гупалівка, на прямолінійній ділянці дороги не впорався з керуванням та з`їхав у лівий кювет за напрямком свого руху. Внаслідок цієї події автомобіль Шкода Октавія НОМЕР_1 , механічних пошкоджень не зазнав, матеріальних збитків не завдано. Під час спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водієві було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 на місці події під відеозапис на нагрудну бодікамеру. Результат огляду : тест №737, проба позитивна 1,84 %. Водій ОСОБА_1 від письмових пояснень відмовився, але в усній формі факт вживання алкоголю, факт керування транспортним засобом та інші обставини справи підтвердив, що зафіксовано на бодікамеру. Водій ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, які на одному DVD-R диску долученого до матеріалів справи.

Під час апеляційного розгляду було переглянуто відеозапис з нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та не оспорював результати проведеного огляду.

Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка добровільно надає свою згоду пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу, а також погодилась з результатами огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах провадження, апеляційний суд вважає, що вони у сукупності відображають усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення та підтверджують факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

За нормативним визначенням ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 .

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є неспроможними, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

Так, доводи щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами відеофіксації, згідно яких ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції жодного разу не повідомляв працівників поліції про те, що він не керував транспортним засобом та за кермом була інша людина.

Факт керування транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі, підтверджується поясненнями ОСОБА_1 при спілкуванні з інспектором поліції, також ОСОБА_2 в ході розмови з працівниками поліції не висловлював заперечень з приводу того, що він не керував транспортним засобом та не зазначав, що транспортним засобом керував інший чоловік.

Доводи щодо не доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд розцінює як ухилення останнього від адміністративної відповідальності.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами якого - він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, погодився з результатами.

Огляд проводився за добровільною згодою ОСОБА_1 , за результатами огляду складено відповідний акт та роздрукований на папері його показники, які долучені до матеріалів справи.

Оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, який він пройшов на місці, поліцейські не мали підстав доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою суду першої інстанції, чим було порушено вимоги п.2.9 а ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Нестерчука Сергія Володимировича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Іванченко