ПОСТАНОВА

Справа № 137/402/25

14 квітня 2025 р. 3/137/159/25

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., за участю прокурора Чубика Я.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, зі даних адміністративного матеріалу - не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 08.04.1997 Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Літинського районного суду Вінницької області надійшли адміністративні матеріали про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП (справа № 137/402/25) та ч.1 ст. 172-6 КУпАП (справа № 137/403/25) відносно ОСОБА_1 .

Постановою від 14.04.2025 провадження у наведених справах об`єднані в одне провадження (а.с. 113).

Під час розгляду адміністративних матеріалів встановлено, що ОСОБА_2 будучи звільненим з 20.09.2021 з посади молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Літинська виправна колонія (№123)», який згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (при звільненні за період неохоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2021 - 20.09.2021) до 23 год 59 хв 20.10.2021, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_2 будучи звільненим з 20.09.2021 з посади молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Літинська виправна колонія (№123)», яка згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин лише 14.03.2024, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (після звільнення у 2021 році), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Подав до канцелярії суду клопотання, відповідно до яких розгляд адміністративного матеріалу просив проводити у його відсутність. Вину визнає, кається, зобов`язався надалі не вчиняти правопорушень (а.с. 48, 108).

Прокурор Чубик Я.О. просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, та призначити його мінімальне стягнення передбачене санкцією статті. Не заперечив проти об`єднання справ відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Заслухавши позицію прокурора, враховуючи клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Протоколами про адміністративне правопорушення № 283 від 17.03.2025 та № 282 від 17.03.2025 (а.с. 1-8, 56-60) зазначається обставини скоєного правопорушення.

Згідно інформації про подані декларації (а.с. 9-13) ОСОБА_1 лише 14.03.2024 подано декларацію за період при звільненні за період неохоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2021 - 20.09.2021, а за минулий рік після звільнення у 2021 році подано 14.03.2024 (а.с. 61).

Відповідно до наказу №172/ о/с-21 від 10.09.2021 ДУ «Літинська ВК (№123)», ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади з 20.09.2021 (а.с. 17).

Повідомленням від 13.03.2024 зазначається про те, що ОСОБА_1 невчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с. 18).

Додатками (а.с. 19-21, 62-65) зазначається послідовність дій ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі декларацій.

Розпискою (а.с. 28) зазначається про те, що ОСОБА_1 20.09.2021 ознайомлений з вимогами подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та зобов`язати подавати майнові декларації.

Згідно посадової інструкції молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Літинська ВК (№123)», посада ОСОБА_1 відноситься до категорії посад державної кримінально-виконавчої служби (а.с. 31-33).

Відповідно до наказу №49 о/с від 01.08.2012 ДУ «Літинська ВК (№123)», ОСОБА_1 було призначено на посаду молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Літинська ВК (№123)» (а.с. 35-36).

Довідкою (а.с. 81) зазначається про те, що старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_1 проходив службу в ДКВС України з 01.10.2001 по 20.09.2021 та звільнений за власним бажанням 10.09.2021.

Згідно ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень» особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Стаття 172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність, в тому числі, за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Для кваліфікації діяння за ч. 1ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу;вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу, що в свою чергу означає, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Проте, згідно з ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що у свою чергу умисел поділяється на дві форми прямий та непрямий. Прямим - є умисел, якщо особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх настання. Непрямим - є умисел, якщо особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином вбачається, що суб`єктивною ознакою правопорушення у даному випадку слід вважати саме непрямий умисел.

Сукупність досліджених доказів дає підстави зробити висновок, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності знала про свій обов`язок вчасно подати декларацію після звільнення, проте легковажно віднеслась до такого.

Досліджені докази вважаю належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, надано не було.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних корупційних правопорушень, передбачений ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України, який полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З урахуванням наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , визнання ним вини, щире каяття, зобов`язання надалі не вчиняти подібних правопорушень, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 36 ст. 40-1, ч.1 ст. 172-6, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП у виді штрафу на користь держави Україна в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.