Справа № 386/26/25
Провадження № 3/386/21/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року селище Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області Гут Ю. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживаючий АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Голованівського районного суду Кіровоградської області з Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшов протокол серії АДД №545080 від 07.12.2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який обвинувачується у тому, що 07.12.2024 року 0 22 год. 31 хв. в смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області по вулиці Багряного будинок 33, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Dacia Sandero, Д.Н.З. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився, також у встановленому законом порядку пройти огляд медичній установі також відмовився.

В судове засідання ОСОБА_1 та його адвокат Шалига Є.С. не зявились, надіслали до суду клопотання по розгляд справи без їх участі.

Адвокат Шалига Є.С. подав до суду клопотання про закриття справи про адміністроативе правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в обґрунтування якого зазначив, що згідно наявного в справі протоколу серії ААД № 545080 складеного 07.12.2024 року о 22 год. 50 хв. по вул. Багряного, 33 у смт.Голованівськ поліцейським Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області Дудиш М.В., 07.12.2024 року о 22.31по вул.Багряного, 33 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Дачія Сандеро НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із суттю адміністративного правопорушення, викладеною у протоколі, захист заперечує наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обставини та суть правопорушення викладені в протоколі відносно гр. ОСОБА_2 , не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки: зазначеним транспортним засобом 07.12.2024 року ОСОБА_2 не керував. Транспортний засіб Дачія Сандеро НОМЕР_2 07.12.2024 року працівниками поліції всупереч зазначеним у протоколі та доданому до нього рапорті не зупинявся, а був припаркований на території приватного домоволодіння. В дійсності транспортним засобом Дачія Сандеро НОМЕР_2 07.12.2024 року о 22.30 керував знайомий ОСОБА_2 гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий у АДРЕСА_2 , про що останній намагався повідомити працівникам поліції, однак останні вчинили на нього тиск, звинувачуючи у брехні, та погрожуючи притягненням до відповідальності за неіснуючу видуману ними дорожньо-транспортну пригоду, про вчинення якої у них начебто є заява від водія автомобіля ІВЕКО. Всупереч зазначеним у протоколі даним проходження огляду на стан сп`яніння у мед закладі будь-кому, в тому числі працівниками поліції ОСОБА_2 не пропонувалося і відповідно він від нього не міг відмовитись. Направлення на проходження огляду у медзакладі у матеріалах справи відсутнє.П

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 у його присутності працівниками поліції не складався і відповідно він від підпису документу, який йому не надавався для ознайомлення не міг відмовитись.

Таким чином зазначений працівниками поліції факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції не відповідає дійсності і ОСОБА_2 апріорі не може нести відповідальність за відмову від проходження огляду.

Показовим є також факт, що у протоколі відсутнє посилання на спеціальний технічний пристрій за допомогою якого мав би проводитись огляд гр. ОСОБА_2 на місці його спілкування з працівниками поліції.

Також сам факт відмови від проходження огляду, насамперед в медичному закладі, також не підтверджується ні відеозаписом ні іншими матеріалами справи (направлення взагалі відсутнє).

Зазначене свідчить про очевидну упередженість, необ`єктивність та незаконність дій працівників поліції по відношенню до ОСОБА_2 .

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює такий склад адміністративного правопорушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідальність за відмову від проходження огляду передбачена тільки для особи, яка керує транспортним засобом, якою ОСОБА_2 у розглядуваному випадку не являється.

В рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

В контексті зазначеного, звертаю увагу, що КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП. З урахуванням презумпції невинуватості особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Враховуючи наведене, вважає, що дана справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, додані до нього матеріали на 4 аркушах, переглянувши диск з відеозаписом події який складається з чотирьох відео файлів, долученого до вищезазначеного протоколу, дійшов наступного висновку.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозаписи, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколами про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В той же час, ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Слід зазначити, що відповідальність за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З переглянутого диску з відеозаписом події який складається з чотирьох відео файлів, долученого до вищезазначеного протоколу, яка мала місце 07.12.2024 року, не вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки Dacia Sandero, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , а також, що він перебував безпосередньо за кермом даного автомобіля чи в його салоні.

За даних обставин суд вважає, що у даному випадку обвинувачення ОСОБА_1 по п.2.5 ПДР України щодо відмови останнім, як водієм, на вимогу працівниками поліції, пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпідставним та необґрунтованим, так як останній не керував транспортним засобом автомобілем.

Будь-яких інших доказів вчинення правопорушення згідно обставин зазначених у протоколі в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на усе вищевказане, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а провадження у даній справі відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу в його діях адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Гут Ю. О.