КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/1708/2025
Справа № 758/9456/24
Головуючий в суді І інстанції Ларіонова Н.М.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 квітня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., за участю захисника Звенігородського Віталія Миколайовича, розглянувши апеляційну скаргу захисника Звенігородського Віталія Миколайовича на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 07 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ПП «Шеріфф», ЄДРПОУ , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 483 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0149/90300/24 від 20 травня 2024 року, 09 березня 2023 року через пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Литовської Республіки транспортним засобом р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 підприємство перевізник ФОП « ОСОБА_2 » (код НОМЕР_3), на митну територію України на адресу ПП «ШЕРІФФ» (м. Житомир, вул. Східна, буд. 88, оф. 2, ) ввезено товар «паливо дизельне» у кількості 25,694 тон, 30,946 тис. л при 15о С, вартістю 23,638 тис. Євро.

Переміщення товару через митний кордон України здійснено на підставі наступних документів:

-митної декларації типу «ІМ 40 ЕА» від 10.03.2023 № 23UA96U6;

-товаротранспортної накладної CMR від 08.03.2023 № 0073347;

-рахунка від 08.03.2023 № TAU 024753;

-сертифікату якості від 28.02.2023 № 163113_4953079;

-зовнішньоекономічного контракту від 28.09.2022 № 42/2022.

Відповідно до умов зазначеного зовнішньоекономічного контракту, продавцем товару виступає литовське підприємство UAB «Tauritus» (V. Putvinskio g. 38-4, LT-44211 Kaunas, Lietuva), товар відвантажено литовським підприємством UAB «Ave-Matroх» (Jonavos terminale Pramones g. 38, LT55198 Jonava), одержувачем та покупцем є ПП «ШЕРІФФ»

10 березня 2023 року зазначений товар був випущений у вільний обіг за митною декларацією типу «ІМ 40 ЕА» № 23UA96U6.

З метою підтвердження фізико-хімічних характеристик товару до митних органів надано сертифікат (паспорт) якості від 28 лютого 2023 року № 163113_4953079, відповідно до якого товар виготовлений підприємством Public Company «Orlen Lietuva» та відповідає стандарту LST EN 590:2022, відомості про який внесені до гр. 44 зазначеної митної декларації.

Відповідно до вимог ст. 198 Митного кодексу України митному органу в пункті пропуску через державний кордон України згідно з статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації.

Нормами ст. 335 Митного кодексу України встановлено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі документи та відомості зокрема, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних заходів. Незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України.

Постановами Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з російської федерації» та від 09 квітня 2022 року № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з російської федерації» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з російської федерації.

Відповідно до положень пункту 8 розділу «Вимоги щодо обігу палива на ринку» Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року № 927 (далі Технічний регламент), «кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива».

Пунктом 5 Технічного регламенту до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом наступних 90 календарних днів передбачено введення в обіг палив, які ввозяться на митну територію України з держав - членів ЄС та інших держав (крім палива походженням з російської федерації та республіки білорусь та/або палива, власниками якого є юридичні особи, які зареєстровані на території російської федерації та республіки білорусь, або кінцевими бенефіціарами яких є російська федерація та республіка білорусь, фізичні та юридичні особи, стосовно яких застосовано спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до Закону України «Про санкції»), на підставі документа, що підтверджує відповідність нафтопродуктів вимогам цього Технічного регламенту, виданого іноземним суб`єктом господарювання або органом з оцінки відповідності мовою оригіналу, що підтверджує відповідність нафтопродуктів стандартам EN 590 (паливо дизельне) або їх аналогів.

З метою дотримання вищезазначених норм, посадовими особами ПП «ШЕРІФФ» під час переміщення товару через митний кордон України до митних органів для підтвердження відомостей про фізико-хімічні характеристики товару, відповідності нафтопродукту стандартам EN 590 (паливо дизельне) і його ідентифікації, надано документ про якість, а саме сертифікат (паспорт) якості від 28 лютого 2023 року № 163113_4953079, який містить відповідні штампи (печатки) заводу виробника - «Orlen Lietuva».

01 березня 2023 року листом № 20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю стосовно використання суб`єктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема вироблених в російській федерації, підроблених сертифікатів якості виданих Public Company «Orlen Lietuva».

З метою перевірки законності ввезення на митну територію України нафтопродуктів, Енергетичною митницею на адресу Public Company «Orlen Lietuva» був направлений лист від 15 січня 2024 року № 7.6/7.6-20.3/13/240 стосовно сертифікатів (паспортів) якості нафтопродуктів виданих компанією «Orlen Lietuva» щодо яких існує ризик фальсифікацій.

12 лютого 2024 року Енергетичною митницею отримано відповідь Public Company «Orlen Lietuva» (лист від 09 лютого 2024 року № D2 (12.11-9)-339) стосовно проведеної перевірки сертифікатів (паспортів) якості виданих компанією «Orlen Lietuva».

За результатами опрацювання відповіді встановлено, що паспорт (сертифікат) якості від 28 лютого 2023 року № 163113_4953079 був виданий на партію товару «паливо дизельне» у кількості 25,444 тон яка була реалізована підприємству UAB «Tauritus».

Попередньо Public Company «Orlen Lietuva» повідомляла (лист від 16 жовтня 2023 року № D2(12.11-9)-2356), що продукція придбана в Компанії, може бути перепродана покупцями третім особам за умови, що сертифікати якості, видані Компанією, використовуються виключно для кількості придбаної продукції. Покупці, які об`єднують різні продукти на своїх терміналах і згодом продають ці продукти третім особам, зобов`язані надати власні сертифікати якості та не мають права використовувати сертифікати видані Компанією.

Проте, підприємством ПП «ШЕРІФФ» з використанням паспорта (сертифіката) якості від 28 лютого 2023 року № 163113_4953079 фактично ввезено на митну територію України товар «паливо дизельне» у кількості 25,694 тон, що більше на 0,254 тон ніж продано компанією «Orlen Lietuva» підприємству UAB «Tauritus» згідно з паспортом (сертифікатом) якості від 28 лютого 2023 № 163113_4953079.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з даними картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами, на момент здійснення зовнішньоекономічної операції та перетину кордону Директором ПП «ШЕРІФФ» був ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.

Згідно з інформацією розміщеною в АСМО «Інспектор» ПІК «Провадження в справах про ПМП» Держмитслужби встановлено, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень відповідальність за які передбачена ст. ст. 482, 483 Митного кодексу України не притягувався.

Таким чином, директором ПП «ШЕРІФФ» ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «паливо дизельне» у кількості 0,254 тон, 0,306 тис. л при 15о С, вартістю 233,68 Євро або 9 012,36 грн. (станом на 09 березня 2023 курс становив 1 Євро = 38,5671 грн.) з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості (ваги) товару, чим вчинив порушення митних правил, передбачених ч.1. ст. 483 Митного кодексу України, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 07 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 с. 483 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 9012,36 грн., що становить 100 відсотків вартості товару. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Звенігородський В.М. 17 лютого 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 07 лютого 2025 року та закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що в порушення вимог ч. 4 ст. 526 МК України справу розглянуто без участі правопорушника та його захисника, не дивлячись на те, що від захисника до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні, що суд мотивував затягуванням розгляду справи.

Пояснював, що чотири з п`яти призначених судових засідань були перенесені за ініціативою працівників Енергетичної митниці ДМСУ та суду, а не за ініціативою сторони захисту. При цьому він дійсно 27 січня 2025 року був госпіталізований до ДУ «Інститут серця МОЗ України» з діагнозом гострий інфаркт міокарду, продовжує знаходитись на лікуванні по теперішній час.

Порушення права на захист полягає ще в тому, що представником Енергетичної митниці 20 січня 2025 року було надано до суду нові докази, які стороні захисту не вручались та вона з ними не знайомилась.

Крім того, Енергетичною митницею до суду було направлено відносно ОСОБА_1 три матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, які було передано судді Ларіоновій Н.М. Враховуючи, що протоколи про адмінправопорушення складені щодо однієї особи та в межах одного ЗЕД-контракту за різними поставками, з метою забезпечення повного та об`єктивного розгляду стороною захисту було заявлено клопотання про об`єднання в одне провадження для спільного розгляду. Однак судом дане клопотання взагалі не розглянуто.

Щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, пояснював, що розмитнення здійснювалось митним брокером з наданням до митних органів всіх необхідних документів (як слідує з протоколу та з постанови суду, вони є справжніми та не є підробленими). Сертифікат якості від 28 лютого 2023 року № 163113_4953079 не містить відомостей про вагу товару, в ньому містяться лише фізико-хімічні характеристики товару. Вага товару зазначена в митній декларації і відповідає фактично ввезеному паливу.

В матеріалах справи немає будь-якого документа (тим більше відповіді PublicCompany «OrlenLietuva»), що сертифікат якості від 28 лютого 2023 року № 163113_4953079 видавався на партію товару «паливо дизельне» у кількості 25,444 тон (ввезено було 25,694 тон).

Відомості про те, що сертифікат якості від 28 лютого 2023 року № 163113_4953079 видавався на партію товару «паливо дизельне» у кількості 25,444 тон, є лише в протоколі про порушення митних правил, де зазначено, що особа, яка складала протокол, дійшла до такого висновку в результаті опрацювання відповіді PublicCompany «OrlenLietuva» (лист від 09 лютого 2024 року № D2 (12.11-9)-339) стосовно проведеної перевірки сертифікатів (паспортів) якості, виданих компанією «OrlenLietuva».

Яким чином посадова особа Енергетичної митниці дійшла таких висновків, в протоколі не зазначено та не обґрунтовано.

В матеріалах справи, на яку посилається суд, як доказ вини ОСОБА_1 , є відповідь Public Company«OrlenLietuva» (а. с. 36 - 37), згідно якої компанія підтверджує видачу сертифікатів якості: від 12 березня 2022 року № 161142_4829005 на бензин етильований марки 95 в кількості 466,97 тон; від 30 вересня 2022 року № 160154_4716659 на паливо дизельне в кількості 118,4591 тон.

Отже, ОСОБА_1 визнаний винним за використання сертифікату якості від 28 лютого 2023 року № 163113_4953079, а письмові докази додані до протоколу про порушення митних правил та зазначені в оскаржуваній постанові суду як докази вини ОСОБА_1 , стосуються інших сертифікатів від 12 березня 2022 року № 161142_4829005 та від 30 вересня 2022 року № 160154_4716659.

Вищезазначене може свідчити про те, що суд формально розглянув справу, не досліджуючи жодного доказу, в основу постанови поклав пояснення представника Енергетичної митниці, не перевіряючи їх на правдивість та достовірність.

Посилався на правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 липня 2022 року в справі № 334/5231/13-п, Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі № 463/1352/16-а.

Щодо відсутності об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, наводив зміст ст. 245, 251, 280 КУпАП, ст. 458, 483 МК України, п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», вказував, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що директор ПП «Шеріфф» ОСОБА_1 надав митному органу документи, що містять неправдиві дані або отримав вищезазначений сертифікат якості у незаконний спосіб або з порушенням встановленого порядку.

З аналізу положень ст. 483, 489 МК України, ст. 2, 9, 11 КУпАП вбачається, що підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі, ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Згідно з протоколом про порушення митних правил ОСОБА_1 інкримінують переміщення або дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві дані щодо ваги товару. Як зазначалось вище, вага товару була зазначена не в сертифікаті якості, а в митній декларації та ТТН. В сертифікаті якості ваги товару не зазначено. У той же час, протокол про порушення митних правил не містить обставин отримання ОСОБА_1 сертифікатів якості на товар, які б давали підстави вважати, що останні одержані ним незаконним шляхом. Таким чином, ПП «Шерифф» подало до митниці сертифікат якості на товар, який отримало від продавця дизельного палива, тобто з дотриманням чинного законодавства.

Також матеріали справи не містять даних про те, які конкретно дії повинен був вчинити ОСОБА_1 з метою перевірки правдивості зазначених у документах відомостей та які саме дії ним у зв`язку з цим не було вчинено.

Таким чином, матеріали справи також не містять доказів того, що зазначені вище дії (бездіяльність) були вчинені ОСОБА_1 умисно, що вказує на відсутність у діях особи суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Будь-яких доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві дані, митними органами не надано.

Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження цієї справи не було доведено наявність у діях ОСОБА_1 як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

В судове засідання 14 квітня 2025 року представник Енергетичної митниці повторно не з`явився, направив клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що представники Енергетичної митниці у цей час прийматимуть участь у судових засіданнях Подільського районного суду м. Києва щодо розгляду справ, засідання у яких були призначені раніше, крім того, Енергетичною митницею готуються заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 - 6 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дня до початку судового розгляду. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (рішення ЄСПЛ «Чірікоста і Віола проти Італії»).

Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення та положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, оскільки справа вже відкладалась за клопотанням Енергетичної митниці з підстав зайнятості представників у розгляді інших справ, та оскільки Енергетична митниця не була позбавлена можливості, ознайомившись з матеріалами даної справи ще 26 лютого 2025 року, подати заперечення на апеляційну скаргу, апеляційний суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність представників Енергетичної митниці, визнавши причини неявки до суду неповажними.

Заслухавши пояснення захисника Звенігородського В.М., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Частиною 1 ст. 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З аналізу вказаних правових норм статей 486 та 487 МК України, а також статей 2, 9, 11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Усі вказані елементи складу адміністративного правопорушення є неподільним цілим. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній, або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

При цьому наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

За змістом положень ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зміст положень частини другої статті 495 МК України у взаємозв`язку із положеннями статті 489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

При цьому, що стосується використання документів, то судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів, тобто ті документи, що подаються митному органу на кордоні та є підставою для пропуску товару на митну територію України.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена статтею 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Визнаючи ОСОБА_1 винним в порушенні митних правил і скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд першої інстанції виходив із того, що на підтвердження вини ОСОБА_1 митний орган надав копії таких документів: листа Енергетичної митниці «ПОВІДОМЛЕННЯ» №7.6- 20/20-01/10/50 від 20.05.2024 «Про направлення примірників протоколів про порушення митних правил», адресований ОСОБА_1 + докази поштового відправлення цього листа - копія Списку №21.05.2024 згрупованих відправлень «Рекомендований лист», замовник Енергетична митниця; службова записка «Щодо складення протоколу про ПМП 0149/90300/24 №20-01/20-01/2254 від 20.05.2024; EA№UA903200/2023/4496; митної декларації типу «ІМ 40 ЕА» від 10.03.2023 № 23 UA96U6; рахунку-фактури (інвойс) від 08.03.2023 № TAU 024753; товаротранспортної накладної CMR від 08.03.2023 № 0073347; експортної декларації 23LTVC0100TR09D743; сертифікату якості від 28.02.2023 № 079; зовнішньоекономічного контракту від 28.09.2022 №42/2022 + доповнення № 9 від 06.03.2023; Роздруківка курсу валют станом на 09.03.2023; листа представництва «Orlen Lietuva» в Україні від 17.02.2023 № 62, адресованого Міністру Економіки України та В.о. Голови Державшої митної служби України (вхід. № 4615/13 від 21.02.2023р.); Листа Державної митної служби України «Про вжиття заходів» від 01.03.2023 №20/20-01-01/7.6/211, адресованого Енергетичній митниці (вхід. № 1174/4-20 від 01.03.2023р.); листа Енергетичної митниці, адресованого зництву AT «Орлен Летува» в Україні №7.6/7.6- .40 від 15,01.2024 стосовно сертифікатів (паспортів) іафтопродуктів, виданих компанією «Orlen Lietuva» їх існує ризик фальсифікацій; листа Public Company «Orlen Lietuva» від 09.02.2024 № D2(12.11 -9)-339) стосовно проведеної перевірки сертифікатів (паспортів) якості, виданих компанією «Orlen Lietuva»; Витяг з додатку до листа Public Company «Orlen Lietuva» від 09.02.2024 № D2(12.11-9)-339) «Orlen Lietuva в форматі Excel» щодо саме сертифікату якості № 163113_4953079 - «Інформація про використання у березні-травні 2023 року сертифікатів якості товарів, вироблених компанією «ORLEN LIETUVA»; перекладу листа Public Company «Orlen Lietuva» від 09.02.2024 № D2(12.11-9)-339); Листа TOB «ФОРМАТ ПОСЛУГА» від 21.03.2024 №2103/24 про засвідчення вірності перекладу; листа Енергетичної митниці, адресованого Представництву AT «Орлен Летува» в Україні №7.6-3/7.6- 20.1/3578 від 22.08.2023 «Стосовно перевірки сертифікатів якості вйданих AT «Орлен Летува»; листа Public Company «Orlen Lietuva» від 16.10.2023 № D2(12.11-9)-2356) - відповідь на лист Енергетичної митниці, адресованого Представництву AT «Орлен Летува» в Україні №7.6-3/7.6-20.1/13/3578 від 22.08.2023 «Стосовно перевірки сертифікатів якості виданих AT «Орлен Летува» (вхід. № 6265/13 від 17.10.2023); переклад листа Public Company «Orlen Lietuva» від 16.10.2023 № D2(12.11-9)2356); листа Енергетичної митниці «запрошення», адресоване керівнику ПП «ШЕРІФФ» ОСОБА_1 №7.6-1/20-01/13/2433 від 09.05.2024 + докази його направлення поштою - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, ідентифікатори 243, 500; лист ПП «ШЕРІФФ» від 16.05.2024, адресований Енергетичній митниці И - відповідь на лист Енергетичної митниці ЗАПРОШЕННЯ», адресований керівнику ПП «ШЕРІФФ» ОСОБА_1 №7.6-1/20-01/13/2433 від 09.05.2024 (вхід. №3534/13 від 17.05.2024); листа Енергетичної митниці «ЗАПРОШЕННЯ», адресований керівнику і ФОП ОСОБА_4 №7.6-1/20- 01/13/2434 від 09.05.2024; Поштове відправлення, що повернулося, з листом Енергетичної митниці «ЗАПРОШЕННЯ», адресований керівнику ФОП ОСОБА_4 №7.6-1/20-01/13/2434 від 09.05.2024 - (конверт) з довідкою про; і причини повернення/досилання та Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ідентифікатори 711, 174); листа Енергетичної митниці №7.6-20/20-02/13/117 від 13.06.2024 (повістка + вимога), адресований ОСОБА_1 та докази поштового відправлення зазначеного листа - копія Списку №13.06.2024 згрупованих відправлень «Рекомендований лист», замовник Енергетична митниця; перекладу сертифікату якості сертифікату якості від 28.02.2023 № 079.

Разом із тим, будь-якої оцінки наданим доказам та мотивів, з яких суд першої інстанції дійшов висновків про вину ОСОБА_1 в порушенні митних правил і скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, постанова суду першої інстанції не містить.

За приписами частини сьомої статті 257 МК України, перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень статті 265 МК України наділений декларант.

Згідно з пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Митний кодекс України нормою статті 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Пунктом 3.8 розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, ратифікованої Законом України від 05 жовтня 2006 року №227-V, визначено, що декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації, а також за сплату мит та податків.

Пунктом 8 статті 4 МК України визначено, що декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Згідно з частини восьмої статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Шеріфф» (Покупець) в особі директора ОСОБА_1 та компанією UAB «Tauritus» (V. Putvinskio g. 38-4, LT-44211 Kaunas, Lietuva (Продавець) в особі директора Марата Давлетшина , укладено договір від 28 вересня 2022 року № 43/2022, за умовами якого продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується придбати на умовах Incoterms2010 PCA Іонава UAB «Ave-Matrox» акцизний склад нафтопродукти і нафтохімічні продукти: дизельне паливо EN590 10 ppm (без RME) (далі - товари), відповідно до кількості і ціни, вказаних у додатку, які є невід`ємною частиною даного договору, з акцизного складу UAB«Ave-Matrox», адреса вул. Кастучіо 30-2, ЛТ-44311 Каунас, Литва (а. с. 21 - 24).

Згідно п. 3 договору, кількість кожної партії товарів повинно бути узгоджене сторонами і відображено у додатках, які є невід`ємною частиною даного договору. Якість товарів, які поставляються по даному договору, повинна відповідати стандартам і сертифікатам ЕС. Дизельне паливо повинно відображати вимогам стандарту LSTEN 590:2004. Кількість товару повинна відповідати кількості, вказаній у НДС рахунку фактурі, CMR транспортній накладній і електронному документі перевезення, які обкладаються акцизом товарів e-AAD. Якість товарів - у відповідності до сертифікату якості (паспортом), виданим продавцем товару (постачальником).

Згідно доповнення № 9 від 06 березня 2023 року до договору № 43/2022, ПП «Шеріфф» та компанія UAB «Tauritus» уклали це доповнення про те, що покупець купує у продавця 25,5 метричних тон дизельного палива вартістю 9210 евро за метричну тону (а. с. 25).

Отже, відповідно до договірних зобов`язань саме на UAB «Tauritus» (Продавця) покладено обов`язок забезпечити товар належної якості, на підтвердження чого продавець має надати сертифікат якості.

Згідно з відомостями, зазначеними в наданих до митних органів документах, на митну територію України ввезено товар «паливо дизельне» у кількості 25,694 тон, 30,946 тис. л. при 15о С, вартістю 23,638 тис. Євро.

При цьому митним брокером ФОП « ОСОБА_4 » задекларовано товар, що придбаний ПП «Шеріфф» у UAB «Tauritus», на підставі наданих продавцем товаросупровідних документів у відповідності до вимог чинного законодавства.

Переміщення товару через митний кордон України здійснено на підставі наступних документів: митної декларації типу «ІМ 40 ЕА» від 10 березня 2023 року № 23UA96U6; товаротранспортної накладної CMR від 08 березня 2023 року № 0073347; рахунка від 08 березня 2023 року № TAU 024753; сертифікату якості від 28 лютого 2023 року № 163113_4953079; зовнішньоекономічного контракту від 28 вересня 2022 року № 42/2022.

Відомості, заявлені у графах 35, 36 митної декларації (маса брутто 25694 кг., маса нетто 25694 кг.), відповідають відомостям, наявним у товаросупровідних документах (товаротранспортній накладній CMR від 08 березня 2023 року № 0073347; рахунку від 08 березня 2023 року № TAU 024753), а тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 могло бути відомо про будь-яку, навіть ймовірну, недостовірність відомостей, зазначених у товаросупровідних документах. ПП «Шеріфф» не створювало і не затверджувало відповідні документи для декларування товару за МД ІМ 40 ЕА № 23UA96U6, а докази щодо їх недостовірності матеріали справи не містять.

В сертифікаті якості ваги товару не зазначено.

Товар був розмитнений на підставі наданих документів, належність яких не викликала сумніву під час розмитнення, що було перевірено митними органами, товар було введено в вільний обіг.

10 березня 2023 зазначений товар був випущений у вільний обіг за митною декларацією типу «ІМ 40 ЕА» № 23UA96U6.

Таким чином, відсутні докази обізнаності ОСОБА_1 щодо можливого внесення недостовірних відомостей у сертифікат якості, адже останній мав підстави покладатися на достовірність інформації, зазначеної в сертифікаті якості, наданому відповідно до умов контракту.

Що стосується доводів Енергетичної митниці даних про те, що вказаний документ (сертифікат якості від 28 лютого 2023 року № 163113_4953079), виробником товару, а саме литовським підприємством Public Company «Orlen Lietuva», видавався на меншу кількість товару, то вони не можуть слугувати беззаперечним підтвердженням того, що ОСОБА_1 намагався приховати кількість товару, оскільки за умовами договору саме продавець зобов`язується гарантувати якість товару, що підтверджується відповідним сертифікатом якості (паспортом якості), виданим виробником та доданим до супровідних документів на товар.

Крім того, судом першої інстанції залишено поза увагою, що в матеріалах справи немає будь-якого документа, в тому числі отриманого від виробника товару PublicCompany «OrlenLietuva», що сертифікат якості від 28 лютого 2023 року № 163113_4953079 видавався на партію товару «паливо дизельне» у кількості 25,444 тон (ввезено було 25,694 тон).

Відомості про те, що сертифікат якості від 28 лютого 2023 року № 163113_4953079 видавався на партію товару «паливо дизельне» у кількості 25,444 тон, є лише в протоколі про порушення митних правил, де зазначено, що особа, яка складала протокол, дійшла до такого висновку в результаті опрацювання відповіді PublicCompany «OrlenLietuva» (лист від 09 лютого 2024 року № D2 (12.11-9)-339) стосовно проведеної перевірки сертифікатів (паспортів) якості, виданих компанією «Orlen Lietuva».

У наявній в матеріалах справи Excel таблиці, направленій разом із листом Public Company «Orlen Lietuva» від 09 лютого 2024 року, зазначено, що по сертифікату якості від 28 лютого 2023 року № 163113_4953079 було відвантажено 25444 кг. палива (а. с. 31), разом із тим, як сам лист, так і дана Excel таблиця не містить відомостей про те, що сертифікат якості видавався саме на таку кількість палива.

Разом із тим, в матеріалах справи є відповідь Public Company «Orlen Lietuva» (а. с. 35 - 36), згідно якої компанія підтверджує видачу сертифікатів якості: від 12 березня 2022 року № 161142_4829005 на бензин етильований марки 95 в кількості 466,97 тон; від 30 вересня 2022 року № 160154_4716659 на паливо дизельне в кількості 118,4591 тон.

Таким чином, до протоколу про порушення митних правил митним органом не долучено жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі, а, отже, висновки митного органу та суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях, що є неприпустимим з огляду на вимоги чинного законодавства.

Наведене вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого частиною першою статті 483 МК України.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладені обставини справи та норми законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про помилковість висновку суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК України, з огляду на те, що до протоколу не додано будь-яких доказів, які б свідчили про подання ОСОБА_1 митному органу документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

Отже, в даному випадку переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю не відбулося. З матеріалів справи вбачається, що товар був розмитнений на підставі наданих документів, належність яких не викликала сумніву під час розмитнення, що було перевірено митними органами.

Таким чином, матеріали справи про порушення митних правил не містять будь-яких відомостей та належних і допустимих доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 як директора ПП «Шеріфф» були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості товару.

З урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Апеляційний суд також враховує і погоджується з доводами апеляційної скарги, що стороною захисту було заявлено клопотання про об`єднання в одне провадження справ № 756/9456/24, № 756/9457/24, № 756/9460/24 для спільного розгляду, оскільки вони стосуються ОСОБА_1 відповідно до протоколів про порушення митних правил № 0149/90300/24, № 0150/90300/24, № 0151/90300/24, однак судом дане клопотання взагалі не розглянуто.

Разом із тим, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що в порушення вимог ч. 4 ст. 526 МК України справу розглянуто без участі правопорушника та його захисника, не дивлячись на подання ним клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні, і він дійсно 27 січня 2025 року був госпіталізований до ДУ «Інститут серця МОЗ України» з діагнозом гострий інфаркт міокарду, продовжує знаходитись на лікуванні по теперішній час. Так, виписки з медичної карти стаціонарного хворого Звенігородського В.М. , якими підтверджуються зазначені обставини, надано лише до апеляційного суду, в зв`язку з чим суд першої інстанції не мав можливості перевірити поважність причин неявки захисника в судове засідання.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Установивши, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК України, апеляційний суд приходить до висновку про закриття провадження по справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Звенігородського Віталія Миколайовича задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 07 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 483 Митного кодексу України, скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.