Справа № 365/261/25
Номер провадження: 3/365/125/25
ПОСТАНОВА

іменем України

16 квітня 2025 року селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Хижний Р.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - Гончаренка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від СПД № 2 ВП № 1 Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Згурівського районного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , який розподілений для розгляду судді Хижному Р.В.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278914 від 22.03.2025 встановлено, що 22.03.2025 о 21:10 год. в селищі Згурівка по вул. Гоголя поблизу будинку 2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу ALCOTEST DRAGER 6810 ARZY-0287 під відеозапис портативного відеореєстратора № 855938, результат 2,07 ‰ проміле, тест № 1007, чим порушив вимоги п. 2.9.б ПДР керував ТЗ під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Гончаренко О.О. подав до суду письмове клопотання про закриття провадження в справі, яке обґрунтовує наступним. ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130, КУпАП, оскільки не є водієм транспортного засобу у період інкримінованого йому часу вчинення правопорушення, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів протилежного, тобто факту керування ним транспортним засобом і його зупинки працівниками поліції. Зокрема, не є таким доказом і відеозаписи, долучені до протоколу, оскільки не містять у собі фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Надані відеозаписи фіксують лише розмову ОСОБА_1 з працівниками поліції, процес складання протоколу та інших документів, при цьому транспортний засіб знаходиться в нерухомому стані. Захисник також звертає увагу, що ОСОБА_1 виходив з автомобіля з боку пасажирських дверцят. У справі також відсутні докази щодо наявності підстав для зупинки транспортного засобу, що зумовлює незаконність подальших вимог працівників поліції щодо проходження огляду. Фабула правопорушення суперечить Правилам дорожнього руху, які інкримінуються ОСОБА_1 у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Так у фабулі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.б ПДР, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції та увагу. В той же час, заборона керувати транспортним засобом в стані алкогольного спяніння передбачена п. 2.9.а ПДР.

В судовому засіданні захисник Гончаренко О.О. своє клопотання про закриття провадження підтримав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 показав, що 22.03.2025 у вечірній час приїхав до свого знайомого ОСОБА_3 . Разом у машині вони пили пиво та курили. Автомобіль був припаркований, ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні. В цей час до них під`їхали працівники поліції, яким ОСОБА_1 повідомляв, що він не керував транспортним засобом, а просто знаходився в ньому. Не зважаючи на це, поліцейські наполягали на проходженні огляду на стан алкогольного сп"яніння. ОСОБА_1 дійсно проходив огляд на місці зупиники за допомогою драгера, із результатами огляду він погоджується. Проте наполягає на тому, що транспортним засобому у стані алкогольного сп"яніння не керував.

В судовому засіданні досліджені докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278914 (а.с. 1), чек тесту № 1007 ALCOTEST DRAGER 6810, прилад № ARZH-0287, результат проходження тесту ОСОБА_1 2,07 ‰ проміле (а.с. 2), направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в умовах медичного закладу КНП «Згурівська лікарня» (а.с. 3), акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу ALCOTEST DRAGER 6810 ARZY-0287 (а.с. 4), розписка ОСОБА_4 про зобовязання доставити транспортний засіб за місцем проживання ОСОБА_1 (а.с. 5), відеозапис портативного відеореєстратора № 855938, яким зафіксовано складення протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 6), довідка про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 термін дії з 06.10.2007, видане Баришівським РЕВ 1-го МРВ ДАІ УДАІ ГУ МВС у Київській області (а.с. 7), довідка, згідно якої ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності протягом року (а.с. 7).

Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_3 , оскільки покази свідка є плутаними та суперечливими. Зокрема щодо одних і тих самих обставин і подій свідок надавав протилежні за замістом відповіді, що суперечили одна одній.

Посилання у фабулі адміністративного правопорушення на порушення ОСОБА_1 п. 2.9.б ПДР, а саме керування транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд сприймає як технічну помилку. При дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього документів не викликає сумнівів, що ОСОБА_1 інкримінувалось саме керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, тобто порушення вимог п. 2.9.а ПДР.

Клопотання захисника Гончаренка О.О. про закриття провадження в справі підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів,

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правилами п.1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з п. 2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає, зокрема у формі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суб`єкт адміністративного правопорушення спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керує транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ за № 14 від 23.12.2004 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення» під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Адміністративний матеріал не містить беззаперечних доказів того, що 22.03.2025 о 21:10 год. по вул. Гоголя поблизу будинку 2 в с-щі Згурівка Броварського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками патрульної поліції. Відеозапис портативного відеореєстратора № 855938, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, не містить фіксації керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керування. Інші докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено. Отже, відсутні об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Відтак, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також суд звертає увагу, на відсутність відеофіксації проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп"яніння, що є грубим порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, та ставить під сумнів результати такого огляду.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Національне законодавство України повністю узгоджується і з усталеною судовою практикою ЄСПЛ, що сформульована зокрема у п. 43 рішення від 14.02.2008 в справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine) (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом». При цьому розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом кримінального провадження, крім того, що інкримінований злочин вчинений і обвинувачений є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом кримінального провадження. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП, правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

З огляду на вище викладене, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи витлумачені на його користь, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень. Тимчасово вилучене посвідчення водія повернути ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130,245,247,251,252 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 термін дії з 06.10.2007, видане Баришівським РЕВ 1-го МРВ ДАІ УДАІ ГУ МВС у Київській області.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя Р. В. Хижний