Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/256/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.04.2025 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Шевчик О.М.

за участю:

секретаря судового засідання Фурман Н.Л.,

потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

педагога ОСОБА_4 ,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 ,

захисника Теліцина А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Ярмолинці справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , непрацюючого,

за ч.1 ст.173-2 та ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_5 23 лютого 2025 року о 20 год 05 хв в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме шарпав за верхній одяг, чим завдано шкоду її психічному здоров`ю.

Крім того, вказані дії вчинені в присутності неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які були очевидцями такого насильства, внаслідок чого була завдана шкода їх психічному здоров`ю, тим самим вчинив насильство психологічного характеру відносно дітей.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 та ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненому не визнав. Показав, що в той вечір він прийшов додому забрати документи на пай. Колишня дружина його не пускала, він відштовхнув її і її співмешканець ОСОБА_8 побив його. Діти до них не виходили.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_5 у вчиненні даних правопорушень підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 416576 від 23.02.2025 року; рапортом відділення поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області № 733 від 23.02.2025 року про те, що ОСОБА_1 повідомила, що колишній чоловік ОСОБА_5 вчиняє фізичне насильство за адресою АДРЕСА_2 ; тимчасовим заборонним приписом стосовно кривдника ОСОБА_5 , згідно з яким ОСОБА_5 заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 строком на 10 діб з 21 год. 00 хв. 23.02.2025 до 21 год. 00 хв. 05.03.2025; свідоцтвом про народження ОСОБА_2 ; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 416575 від 23.02.2025 року; свідоцтвом про народження ОСОБА_3 ; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 416577 від 23.02.2025 року; свідоцтвом про народження ОСОБА_6 ; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 416578 від 23.02.2025 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 275966 від 23.02.2025 року.

Крім того, потерпіла ОСОБА_1 суду показала, що ОСОБА_5 в той вечір прийшов додому за адресою АДРЕСА_2 в нетверезому стані близько 20 год. Він з ноги бив у двері, вона відкрила двері. Він хотів битися, його не могли втихомирити, кричав, що то його хата, вдарив її в лице, був синяк, однак, заяву в поліцію з приводу тілесних ушкоджень вона не писала. Там був її співмешканець, який скрутив його і вони викликали поліцію.

Всього у неї четверо дітей, ОСОБА_5 є батьком двох молодших дітей. Всі діти були вдома та чули конфлікт, старші діти все це бачили. Молодша дочка ОСОБА_9 , якій 4 роки, вибігла до них і просила батька заспокоїтись. Діти налякалися. Після цих подій ОСОБА_9 не хоче йти до батька та плаче. Старші діти також не хочуть з ними спілкуватися.

В судовому засіданні також заслухано неповнолітніх потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Зокрема, ОСОБА_10 суду показала, що в той вечір вона сиділа в кімнаті і читала книжку, почула крики, вийшла з кімнати, побачила дядька ОСОБА_11 , який кричав, матюкався, потім вдарив маму. Другий раз її вдарити не дав дядя ОСОБА_12 (співмешканець матері). Потім вони знову махали кулаками. Вона забрала молодшу сестру ОСОБА_13 і пішла. Вона бачила як дядько ОСОБА_11 вдарив її маму, це бачила і її сестра ОСОБА_14 і молодша сестра теж виходила, щоб заспокоїти батька. Всі четверо дітей в той вечір були вдома і всі вони чули цей конфлікт. Брат був у кімнаті, все це чув і казав, що йому страшно.

Потерпіла ОСОБА_10 показала, що всі діти налякалися. ОСОБА_15 сестра ОСОБА_9 виходила на веранду, казала батькові не битися і після цих подій вона не хоче йти до тата, бо боїться його.

Потерпіла зазначила, що її відношення до ОСОБА_5 не дуже добре з часу, коли він вперше вдарив її маму, це було до подій 23 лютого 2025 року.

Потерпіла ОСОБА_16 суду показала, що в той вечір вона сиділа в кімнаті в навушниках. Брат сказав, що прийшов дядько ОСОБА_11 . Вона чула крики. Вони з ОСОБА_17 пішли подивитися. Він сварився з мамою, потім вдарив її в обличчя, вона це бачила. Ця сварка тривала близько однієї години. Потім дядько ОСОБА_11 лежав на землі, його тримав дядя ОСОБА_12 , щоб той не бився.

Потерпіла показала, що під час цих подій вона злякалася, ОСОБА_9 і ОСОБА_18 також злякалися. Після цих подій у неї не дуже нормальні відносини з дядьком ОСОБА_11 .

Таким чином, у судовому засіданні доведено винуватість ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, та правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме, діяння, передбачене частиною першою цієї статті, тобто вчинення домашнього насильства психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої та неповнолітньої особи.

Захисник Глухого А.М. просив провадження у справі закрити, посилаючись на те, що власником будинку за адресою АДРЕСА_2 , де відбувалися події, зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення, є ОСОБА_5 , причиною цих подій став побутовий конфлікт, оскільки ОСОБА_1 не пускала його додому, сварка носила обопільний характер і особа, яка була з потерпілою, нанесла йому тілесні ушкодження.

При цьому, суд вважає, що посилання захисника на зазначені обставини, не спростовують факту вчинення ОСОБА_5 домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 та чотирьох дітей і не є підставою для закриття провадження у справі.

Також захисник зазначив, що оскільки потерпіла посилається на те, що ОСОБА_5 наніс їй тілесне ушкодження, то справа підлягає направленню до поліції.

Однак, потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 вона в поліцію не зверталася. Крім того, зазначені обставини не інкримінуються ОСОБА_5 у вищезазначених протоколах про адміністративне правопорушення.

Крім того, захисник зазначив, що відносно неповнолітніх та малолітніх дітей ОСОБА_5 не вчиняв дій, які передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Суд не погоджується з даною позицією захисника, оскільки в судовому засіданні встановлено, що з боку ОСОБА_5 мало місце домашнє насильство фізичного характеру відносно ОСОБА_1 і оскільки діти ОСОБА_1 були присутні у будинку під час цього насильства відносно їхньої матері, чули, частина з них бачили цей конфлікт, суд вважає, що зі сторони ОСОБА_5 мало місце домашнє насильство психологічного характеру відносно всіх чотирьох дітей.

При цьому, суд враховує показання неповнолітніх потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_16 про те, що під час конфлікту ОСОБА_5 кричав, виражався нецензурними словами і всі четверо дітей були налякані, а молодша сестра ОСОБА_9 , якій 4 роки, після цих подій не бажає бачитися з батьком, так як боїться його.

Постановою Ярмолинецького районного суду від 18.03.2025 справи №689/256/25, № 689/257/25 та 689/275/25 об`єднані в одне провадження.

Відповідно до ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З врахуванням вищевикладеного, особи порушника, який не визнав вину, враховуючи характер правопорушення, зокрема, вчинення домашнього насильства щодо потерпілої та чотирьох дітей, враховуючи позицію потерпілих, у тому числі неповнолітніх, які просили суворо покарати ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_5 стягнення, на підставі ст.36 КУпАП відповідно до санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП, у виді громадських робіт на максимальний строк.

Згідно з вимогами ч.5 ст.4 Закону України«Про судовий збір», підлягає до стягнення з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 та ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накласти на нього адміністративне стягнення за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді громадських робіт на строк 50 (п`ятдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Стягувач - Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код за ), Отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку 899998, Номер рахунку (IBAN) UA0026001, ККД 22030106).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Шевчик О.М.