Справа № 946/2359/25
Провадження № 3/946/807/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року місто Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бортейчук Ю.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 від 12.05.2023 року №0512,

за ч.3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Згідно наданих матеріалів, 16.03.2025 року о 09 год. 20 хв. ОСОБА_1 , знаходячись в магазині «Єва» №461 за адресою: м. Ізмаїл, пр. Миру, 20, вчинив крадіжку товару, з полиць магазину на загальну суму 701 гривня 21 копійка, чим своїми діями вчинив дрібне викрадення чужого майна, повторно протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.02.2025 № 946/360/25 ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП - повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Притягуваний ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Отже, обставина неявки у судові засідання ОСОБА_1 , якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Дослідивши матеріали справи, суддею встановлено, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 51 КУпАП, підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, та доведена в повному обсязі зібраними по справі доказами.

Приймаючи до уваги характер правопорушення, ступінь вини та особу притягуваного, а також, враховуючи мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 КУпАП, суддя доходить до висновку про те, що з метою виправлення та попередження нових правопорушень, до ОСОБА_1 , доцільне застосування адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт на строк шістдесят годин.

Крім того, суддя вважає за необхідне в силу ч.1 ст.40 -1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2025 року, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст. 23, 44, 213, 221, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 від 12.05.2023 року №0512, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 3 ст. 51 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк шістдесят годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 від 12.05.2023 року №0512, судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: Ю.Ю.Бортейчук