Справа № 752/4506/25
Провадження №: 3/752/2517/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Вдовиченко О.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

На розгляд Голосіївського районного суду м. Києва надійшов адміністративний матеріал, який містить протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (серії ЕПР1 № 237077), відносно ОСОБА_1 .

Як зазначено в протоколі серії НОМЕР_1 , 03.02.2025 о 01:00 у м. Києві по вул. Степана Рудницького (Вільямса), 5, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Chevrolet volt д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР - відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що в той день його попросив підвезти знайомий, оскільки була вже комендантська година, а ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем. ОСОБА_1 погодився і приїхав до визначеної адреси, потім довго чекав поки його знайомий вийде. Коли знайомий та його дівчина вийшли з дому та сіли в авто ОСОБА_1 , під`їхав патрульний автомобіль та з огляду на те, що вже почалась комендантська година, працівники поліції провели поверхневу перевірку ОСОБА_1 та його знайомого, який на той час був пасажиром в авто, внаслідок чого у знайомого знайшли наркотичний засіб та викликали СОГ. При цьому ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, пояснював що він спортсмен і жодного разу не вживав наркотичних засобів, попросив повідомити про дану подію свого командира, оскільки в такій ситуації перебуває вперше, йому потрібно порадитись, крім того він має бути о 7 ранку на службі. Запитував куди потрібно їхати для проходження медичного огляду та питав де в цей час буде автомобіль, оскільки переймався що приїде СОГ і без нього забере автомобіль на штраф майданчик. Також зазначив що вони довго чекали на прибуття СОГ, і десь вже після другої години ночі поліцейський запропонував покурити та поговорити без увімкненої бодікамери. Під час даної бесіди патрульний поліцейський порадив ОСОБА_1 відмовитись від проходження медичного огляду, після чого увімкнув боді камеру та запропонував ОСОБА_1 сказати це під фіксацію на відео.

Також в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Шимко А.О. подав клопотання про закриття даного провадження. У клопотанні зазначив, що в протоколі не вірно зазначений д.н.з. автомобіля ОСОБА_1 , а саме, замість справжнього « НОМЕР_3 » зазначений « НОМЕР_2 ». Крім того, в протоколі невірно зазначений час вчинення адміністративного правопорушення, що підтверджується відеозаписом, тобто поліцейські внесли до протоколу недостовірні відомості. Також зауважив, що у протокол формально були внесені ознаки наркотичного сп`яніння, такі як «виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя». Водночас, ОСОБА_1 жодного разу не повідомляли про наявність в нього ознак сп`яніння, а факт наявності заборонених речовин у третьої особи (пасажира) не є законною підставою для направлення водія на медичний огляд. Вчинення іншою особою будь-якого правопорушення не створює жодних правових наслідків для ОСОБА_1 в силу презумпції невинуватості у національному законодавстві України. Зазначав, що для направлення на огляд у водія мають бути очевидними та видимими в тому числі і для стороннього спостерігача явні визначені законом ознаки сп`яніння. Згідно з чинним законодавством, зокрема ст. 266 КУпАП та відповідними нормативними актами, підставою для направлення особи на медичний огляд є наявність чітких і обґрунтованих ознак алкогольного сп`яніння, які повинні бути:

зафіксовані працівниками поліції в установленому порядку;

зазначені в протоколі про адміністративні правопорушення;

підтверджені відеозаписом, якщо він вівся або показами свідків.

Відповідно до наданого суду відеозапису, жодних ознак алкогольного сп`яніння не було зафіксовано працівниками патрульної поліції.

Також, під час перегляду наявного в матеріалах справи відеозапису, захисник звернув увагу суду на те, що о 02:12:29 ОСОБА_1 надає згоду на проходження медичного огляду, після чого відеозапис з нагрудної камери працівника поліції Коморного В.П. з невідомих причин переривається на 8 хвилин і поновлюється о 02:20, де вже зафіксовано відмову ОСОБА_1 їхати до лікаря. При цьому, згідно з п. 5 Розділу ІІ «Інструкції», включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. Проте, як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису, відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими безперервно до її завершення не велася.

Захисник вважає, що у ОСОБА_1 було створено уявлення, що йому є чого боятися залишаючи свою машину без нагляду. Внаслідок дій поліцейського виник страх що йому можуть підкинути наркотики в авто й згодом звинуватити його в у вчиненні дій, передбачених статтею 309 КК України, поки він поїде на медичний огляд. Також адвокат Шимко А.О. вказував, що відео цілеспрямовано обірвалося саме у момент коли застосовувався психологічний тиск, тож ОСОБА_3 залишився на місці аби контролювати ситуацію і навіть уточнив, чи може він їхати далі. Поліцейські дали згоду, хоча в разі явних ознак наркотичного сп`яніння вони не мали права його відпускати, що лише підсилило його підозри щодо фальсифікації. Відтак ОСОБА_1 відмовився від огляду в результаті підбурювання до відмови з боку поліцейських. На відеозаписі ОСОБА_1 постійно заперечує наявність у нього ознак сп`яніння, стверджує, що не вживає нічого та дає згоду на огляд.

Дослідивши матеріали справи, зокрема наявний в матеріалах відеозапис, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника Шимка А.О., суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на таке.

Відповідно до пункту першого частини 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає слушними зауваження ОСОБА_1 та його захисника Шимка А.О. щодо того, що під час розмови з поліцейськими у ОСОБА_1 відсутні жодні ознаки наркотичного сп`яніння, він поводить себе впевнено, спокійно, врівноважено, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 кілька разів відповідає своєю згодою. Лише після особистої розмови патрульного поліцейського з ОСОБА_1 , яка не була зафіксована на відео, оскільки поліцейський вимкнув відеозапис, ОСОБА_1 під фіксацію відмовляється від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому протягом усього часу спілкування ОСОБА_1 з патрульними поліцейськими від самого початку події, в передбаченому законом порядку не були встановлені ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені в протоколі, такі як: «виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя».

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п. 6, п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я). Пунктом 9 вищевказаної Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Вказане також кореспондується із положеннями п. 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 р.: Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам; Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Вищевказані вимоги КУпАП та підзаконних нормативно-правових актів встановлюють чіткий порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Таким чином, звертаючись до особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками сп`яніння, з вимогою пройти огляд на стан сп`яніння, поліцейський спочатку повинен забезпечити такій особі можливість проведення відповідного огляду на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів та у разі незгоди особи на проведення огляду на місці, або в разі незгоди з його результатами, забезпечити проведення відповідного огляду в закладі охорони здоров`я.

Лише свідома відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від виконання вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, може мати наслідком притягнення винного до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП за фактом порушення вимог п. 2.5 ПДР України.

Крім того суд зауважує, що відповідно до сталої практики Європейського суду із прав людини, висловленої у чисельних рішення Суду («Енгель та інші проти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Швидка проти України» та інші), провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень. Європейський суд із прав людини виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції. Так, у рішеннях ЄСПЛ, ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших, Судом зазначено те, що підбурювання до вчинення правопорушення буде мати місце, коли працівники поліції з метою встановлення правопорушення, тобто зібрання доказів та подальшого притягнення особи до відповідальності впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення правопорушення, яке в іншому випадку не було би вчинене (зокрема п.55 рішення у справі «Раманаускас проти Литви»). Притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурювання із сторони поліцейських буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011). Як уже зазначалось, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення. У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 p., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно з яким винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь. Однак, працівниками поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 237077 не надано достатніх доказів, які би підтверджували факт порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, самі матеріали складені з численними порушеннями вимог чинного законодавства, а факт відмови зафіксовано внаслідок провокації.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, суд приходить до висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП , суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя О.О. Вдовиченко