Єдиний унікальний номер судової справи: 490/65/25 Головуючий у місцевому суді: Лагода А.А.
Номер провадження: 33/812/166/25 Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Коростієнко Н.С.,

за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Захар`євої Я.В., потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 559250 від 28 грудня 2024 року, ОСОБА_1 28 грудня 2024 року о 08 год. 25 хв. в м. Миколаєві по вул. Аркасівська, 43, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою та при в`їзді з перехрестя з круговим рухом не зайняв відповідного крайнього правого положення в ході чого допустив бокове контактування з рухаючимся праворуч транспортним засобом ЗАЗ Ланос, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3б, 10.1, 10.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

He погодившись із зазначеною постановою суду, 25 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції з апеляційною скаргою з пропуском встановленого строку.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на те, що судом першої інстанції не дотримано вимоги відносно суворого додержання законності при розгляді справи, докази оцінено не в сукупності, проігноровано відсутність доказів на підтвердження його винуватості, а також не досліджено відеозаписи з камер відео спостереження, що розташовані по вул. Аркасівській на перетині з проспектом Центральним, просив постанову суду скасувати та закрити відносно нього провадження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначав, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, зокрема з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 2110 за адресою вул. Аркасівська на перетині з пр-т. Центральним, під`їжджаючи до перехрестя, де організовано круговий рух, зупинився перед дорожньою розміткою 1.16.1 ПДР України. Далі автомобіль ВАЗ 2110, під його керуванням заїхав на кільце з увімкненим сигналом лівого повороту. В той же час водій автомобіля Ланос рухався по вул. Аркасівській, здійснив перестроювання в правий ряд не увімкнувши правий показчик повороту чим порушив вимоги пп. б п.9.2 ПДР України. В подальшому, водій Ланос, порушуючи вимоги п.16.12 ПДР України рухалися не надаючи перевагу в русі транспортним засобам, які вже рухалися по колу. Фактично водій Ланос підрізав вантажний автомобіль, проскочивши між ним та автомобілем Ваз 2110, чим створив аварійну обстановку. Після чого водій Ланос продовжив рух прямо в бік вул. Чкалова, а не в бік вул. Декабристів як зазначено в оскаржуваній постанові.

Також, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що Правила дорожнього руху України дозволяють з`їзд з усіх смуг кругового руху, а тому він як водій автомобіля ВАЗ 2110 увімкнувши за 50 м. показчик правого повороту правильно планував вчинити з`їзд з кругового руху. Між тим, в момент коли він призупинився для з`їзду з правого боку вилетів автомобіль Ланос, який зачепив його автомобіль.

За викладених обставин, ОСОБА_1 вважає, що зіткнення транспортних засобів відбулося саме внаслідок не дотримання водієм автомобіля Ланос ПДР України.

Крім того, звертає увагу на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ним було надано лист виконавчого комітету Миколаївської міської ради № Т-5975/ц від 08 січня 2025 року, однак судом першої інстанції не досліджувались відеоматеріали з камер відео спостереження за адресою: вул. Аркасівська на перетині з пр. Центральним.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Захар`євої Я.В., потерпілого ОСОБА_2 на підтримку клопотання, апеляційний суд вважає, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 06 березня 2025 року Заводським районним судом м. Миколаєва винесено оскаржувану постанову.

Того ж дня, копію вступної та резолютивної частини постанови було вручено ОСОБА_1 , про що свідчить його розписка (а.с.37).

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга у даній справі, подана ОСОБА_1 25 березня 2025 року, отже з пропуском встановленого ст. 294 КУпАП строку.

Між тим, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку, яке обґрунтоване тим, що строк ОСОБА_1 пропустив з поважних причин, оскільки в десятиденний строк на подачу апеляційної скарги захворів на грип та проходив чергове медичне обстеження, через що фізично не мав змогу підготувати та подати апеляційну скаргу.

На підтвердження поважних причин пропуску строку, ОСОБА_1 до апеляційної скарги додано копії медичних документів, які свідчать про те, що він дійсно в період з 06 березня 2025 року по 17 березня 20125 року хворів, у зв`язку з чим звертався за медичною допомогою до закладу охорони здоров`я та проходив численні медичні обстеження (а.с. 45-55).

Враховуючи викладене, та з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції ОСОБА_1 був пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення учасників провадження, повно і всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення щодо них, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною 1 статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у протоколі, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП суд першої інстанції вказував, що саме його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з ДТП, яка мала місце 28 грудня 2024 року за участю його автомобіля ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля ЗАЗ Ланос, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується такими доказами як протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 559250 від 28 грудня 2024 року, схема місця ДТП, поясненнями учасників ДТП, а також дослідженими відеозаписами з місця ДТП.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають наявним в матеріалах справи доказам та обставинам справи.

Так, статтею 124 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Правила дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п.п. 1.1 Розділу 1 ПДР України).

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3. ПДР України).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4 ПДР України).

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 559250 від 28 грудня 2024 року вбачається, що водію ОСОБА_1 інкриміновано порушення ним вимог п.п.2.3б, 10.1, 10.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Підпунктом «б» пункту 2.3. ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п.10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До матеріалів справи органом (посадовою особою), який складав протокол про адміністративне правопорушення, були долучені такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 559250 від 28 грудня 2024 року, схема місця ДТП, письмові пояснення учасників ДТП та довідка УПП в Миколаївській області про наявність водійського посвідчення у ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 559250 від 28 грудня 2024 року, ОСОБА_1 28 грудня 2024 року о 08 год. 25 хв. в м. Миколаєві по вул. Аркасівська, 43, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою та при в`їзді з перехрестя з круговим рухом не зайняв відповідного крайнього правого положення в ході чого допустив бокове контактування з рухаючимся праворуч транспортним засобом ЗАЗ Ланос, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3б, 10.1, 10.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У схемі місця ДТП, що складена 28 грудня 2024 року о 08 год 25 хв працівниками поліції зображено ділянку дороги, на якій сталась ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснено прив`язку об`єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; місце зіткнення транспортних засобів та напрямки їх руху. Також у схемі зазначені видимі (зовнішні) пошкодження транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП. Зокрема, зазначено, що автомобіль ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_1 отримав пошкодження переднього бамперу та переднього правого крила, натомість автомобіль ЗАЗ Ланос, номерний знак НОМЕР_2 отримав пошкодження переднього лівого крила, передньої лівої двері та переднього бамперу (а.с.2).

Водій ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях зазначив, що він рухався на автомобілі ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Пушкінській в бік Залізничного вокзалу «Миколаїв Вантажний». По колу проїжджав у середній смузі для руху, оскільки виїжджав вантажний автомобіль з 5 кутів. Орієнтовно по середині кільця з правового боку, в переднє крило, на великій швидкості в`їхав автомобіль ДЕО. Також ОСОБА_1 зазначив, що він рухався з увімкненим правим покажчиком повороту (а.с.4).

Також письмові пояснення надав водій іншого транспортного засобу - ОСОБА_2 , який пояснив, що 28 грудня 2024 року він рухався по Пушкінському кільцю в напрямку проспекту Центральний (в бік вул. Декабристів), де близько 08 год 25 хв водій фіолетового ВАЗ 2110 ( НОМЕР_1 ) рухаючись у крайній лівій полосі допустив зіткнення з його автомобілем (переднє ліве колесо, водійські дверцята). При цьому, зазначив, що він рухався у крайній правій смузі. Водій Ваз грубо порушив вимоги п.10.1 ПДР України. Додав, що в результаті зіткнення його транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.3).

Крім того, судом були досліджені наявні в матеріалах справи відеоматеріали як з камер відео спостереження за адресою: Аркасівська на перетині з проспектом Центральним, надані на запит виконавчим комітетом Миколаївської міської ради так і з відео реєстратора сторонньої особи (свідка ДТП).

Зокрема, з досліджених судом відеозаписів встановлено, що транспортні засоби ВАЗ 2110, номерний знак та ЗАЗ Ланос, номерний знак НОМЕР_2 рухались по вул. Аркасівській (Пушкінській) в напрямку перехрестя з круговим рухом. В`їхавши на перехрестя з круговим рухом, автомобіль ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_1 продовжив рух в лівій смузі для руху з увімкненим лівим покажчиком повороту. Натомість автомобіль ЗАЗ Ланос, номерний знак НОМЕР_2 рухався в правій смузі для руху з увімкненим лівим показчиком повороту. Далі, автомобіль 2110, номерний знак НОМЕР_1 , вмикає правий показчик повороту та здійснює виїзд з перехрестя з круговим рухом не даючи при цьому дорогу автомобілю ЗАЗ Ланос, номерний знак НОМЕР_2 , який продовжував рух в правій смузі для руху по колу. Внаслідок чого сталася ДТП (а.с.28).

За таких обставин, за матеріалами справи підтверджено, що водій транспортного засобу ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_1 при виїзді з перехрестя з круговим рухом не надав перевагу в русі автомобілю ЗАЗ Ланос, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному з ним напрямку з права.

При цьому, слід зазначити, що водій транспортного засобу ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_1 при дотриманні вимог п.п. 2.3 б, 10.1 та 10.3 ПДР України повинен був бути уважним, належно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну. Перед зміною напрямку руху водій автомобіля ВАЗ 2110 повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, в даному випадку транспортному засобу ЗАЗ Ланос. Більш того, водій ОСОБА_1 перед перестроювання у праву смугу, з метою з`їзду з перехрестя з круговим рухом повинен був дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, зокрема автомобілю ЗАЗ Ланос, номерний знак НОМЕР_2 .

Будь-яких доказів на спростування вказаних обставини, а також наявність вини водія автомобіля марки ЗАЗ Ланос, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що висновки місцевого суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відповідають наявним в матеріалах справи доказам, а також вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи є безпідставними, з огляду на наявні в матеріалах справи докази. Так, з оцінених в сукупності відеозаписів та змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень, у суду не виникає сумнів в тому, що на відеозаписі зафільмовані саме ті події, які стосуються предмету доказування в цій справі. При цьому, відповідні обставини зафіксовані з достатньою повнотою.

Також не заслуговують на увагу суду, посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що зіткнення транспортних засобів відбулося саме внаслідок не дотримання водієм автомобіля Ланос ПДР України, оскільки наявність чи відсутність в діях іншого водія ОСОБА_2 порушень ПДР, не є предметом розгляду даної справи, оскільки відповідно до вимог діючого законодавства, суд першої інстанції розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який складений саме про порушення ПДР водієм ОСОБА_1 , а суд апеляційної інстанції - в межах апеляційної скарги за результатами прийнятого судом першої інстанції рішення.

Твердження ОСОБА_1 про те, що що під час розгляду справи в суді першої інстанції не досліджувались відеоматеріали з камер відео спостереження за адресою: вул. Аркасівська на перетині з пр. Центральним не є слушними, оскільки вказаним відеоматеріалам судом першої інстанції в оскаржуваній постанові була надана належна оцінка в сукупності з усіма іншими доказами. А крім того, під час апеляційного перегляду даної справи, в суді апеляційної інстанції вказані відеозаписи також були досліджені в судовому засіданні.

Інші посилання в апеляційній скарзі не містять обставин, які не були б з`ясовані судом та могли б потягнути неправильне вирішення справи, а за такого, не впливають на обґрунтовані висновки суду, щодо відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як є фактичною, переоцінкою по іншому, доказів, які вже були досліджені та оцінені судом.

Досліджені судом першої інстанції докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Істотних порушень суддею місцевого суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.

Таким чином оскаржувана постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Крамаренко Т.В.