ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/266/25 Справа № 692/1448/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції ЛЕВЧЕНКО Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши клопотання особи, яка притягнута до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Драбівського райсуду Черкаської обл. від 19.12.2024 р.,

У С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та нього накладено адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн.

На постанову суду 7.04.2025 р. ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій окремим пунктом міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як на підставу поновлення строку ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, копія оскаржуваної постанови йому не направлялася і не вручалася, а розписка, яка міститься в матеріалах справи не містить відомостей про справу по якій вона складена, дата на розписці має очевидні виправлення. Копію оскаржуваної постанови він отримав 1.04.2025 р. та 2.04.2025 р. матеріали справи були надані для ознайомлення, а відтак вважає що пропустив строк на оскарження з поважних причин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адмінправопо-рушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адмінвідповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно вимог КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адмінправопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами особою, яка порушує питання про поновлення пропущеного строку.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N8371/02, п. 27, від 26.04.2007 р., «Трух проти України», заява № 50966/99, від 14.10.2003 р.).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні від 3.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається зазначати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні ЄСПЛ від 18. 11.2010 р. у справі «Мушта проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

При вирішення питання поновлення строку оскарження суди мають забезпечувати дотримання балансу суспільного та приватного інтересів, оскільки держава в особі судових органів повинна забезпечити заінтересованим особам право на використання наявних засобів правового захисту, заінтересовані особи повинні розраховувати на те, що процесуальні норми судочинства будуть застосовані, а неналежне використання своїх прав однією із сторін у судовому процесі не стане перешкодою для іншої сторони в реалізації її права на виконання судового рішення.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, принцип правової визначеності передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Вказаною вище практикою ЄСПЛ, яка є преюдиційною, встановлено, що, якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

З матеріалів справи вбачається, що 23.11.2024 р. о 13:22 год. працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180314 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП (а. пр.1).

17.12.2024 р. до Драбівського райсуду Черкаської обл. надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. пр.6).

17.12.2024р. ОСОБА_1 доставлено повідомлення в мобільний додаток Viber про призначення дати судового засідання на 19.12.2024 р. (а. пр.7), також до матеріалів справи долучена власноруч написана заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, крім того він зазначив, що з матеріалами згоден та щиро розкаюється ( а. пр. 8).

Судом ухвалене рішення 19.12.2024 р., згідно відомостей з відкритих джерел, а саме офіційного сайту ЄДРСР постанова суду першої інстанції надіслана 19.12.2024, зареєстрована 20.12.2024, забезпечено надання загального доступу 23.12.2024 р.

Згідно фіскального чеку Укрпошти платіж № від 27.12.2024 ОСОБА_1 сплачено судовий збір за рішенням № 692/1148/24 (а. пр. 11-12).

Згідно фіскального чеку Укрпошти платіж № від 27.12.2024 ОСОБА_1 сплачено адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху судовий збір за рішенням № 692/1148/24 в сумі 1000 грн. (а. пр. 13-14).

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , після ухвалення судового рішення, частково сплатив штраф, проведені банківські операції свідчать про його обізнаність про результат розгляду справи про адмінправопорушення, що він визнаний винним та йому призначене адміністративне стягнення і він добровільно частково виконав рішення суду в частині сплати штрафу. Також він обізнаний про закриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 692/1448/24 від 19.12.2024 р. та стягнення з нього недоплаченої суми штрафу 16 000 грн. (а. пр. 22).

Згідно розписки, ОСОБА_1 особисто 19.12.2024 р. отримав копію оскаржуваної постанови (а. пр.10). Доводи, що розписка не містить відомостей про справу по якій вона складена, дата на розписці має очевидні виправлення є слушними, але є непереконливими з огляду на викладені вище обставини, а саме дії ОСОБА_1 по сплаті штрафу.

Апеляційний суд звертає увагу, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, якщо цей строк було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Апеляційний суд виходить з того, що апелянтом не наведено доводів щодо поважності причин для поновлення строку на апеляційне оскарження, які б свідчили про наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановленого законом строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За встановлених обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 не підтвердив поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з тексту наданої ним апеляційної скарги вбачається незгода з судовим рішенням, у задоволенні його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку оскарження постанови суду першої інстанції слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Драбівського райсуду Черкаської обл. від 19.12.2024 р., якою його визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адмінстягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в сумі 605,60 грн.

Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А. В.