Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/344/25
№ провадження 3/624/171/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

селище Кегичівка 18 квітня 2025 року

Суддя Кегичівського районного суду Харківської області Куст Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, протокол серії ЕПР1 №297806 від 11 квітня 2025 року, відповідно до якого

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Токарево Кіровського району Кримської області, українець, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , освіта вища, неодружений, на утриманні має дві неповнолітні дитини, працює водієм у ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2025 року о 22 год 54 хв сел. Кегичівка, пров. Привокзальний водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки иж412 д.н. НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився зі застосуванням приладу Драгер 6810. Тест 789 результат 2.09%. Від подальшого керування ТЗ відсторонений, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

У зв`язку з цим, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП та підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, диском, висновком драгеру та іншими матеріалами справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 обставини викладені у протоколі підтвердив повністю, вину свою визнав, про що надав заяву.

Щиро розкаявся, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, визнається обставиною, що пом`якшує відповідальність. Оскільки, перебування у стані алкогольного сп`яніння є кваліфікуючою ознакою правопорушення, інших обставин, що обтяжують відповідальність, згідно зі ст. 35 Кодексу, не встановлено.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, враховуючи характер правопорушення та особу, стосовно якої складено протокол,

керуючись ст. 130, ст. 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначити йому за ч. 1 ст. 130 адміністративне стягнення в виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., який необхідно стягнути на розрахунковий рахунок: UA0020001, отримувач коштів ГУК у Харківській обл/Харківська обл/21081300, код платежу 21081300, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Суддя Н.М. Куст

Постанова набрала законної сили ____________2025 року.

Строк пред`явлення до виконання _____________2025 року.

Дата видачі для виконання _____________2025 року.

Суддя Н.М. Куст