запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/288/25Головуючий у 1-й інстанції Соболєва І.П.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 26.08.2024 року о 22 год. 56 хв. по просп.Соборному, 170 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувана постанову суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не з`ясовано усі фактичні обставини справи, що мають значення для її правильного рішення.

Розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апелянт зазначає про відсутність доказів керуванням саме ним транспортним засобом за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Водночас ОСОБА_1 зауважує, що у працівників поліції не було законних підстав для зупинки транспортного засобу. Огляд на стан сп`яніння проведено більше ніж через дві години з моменту початку такого огляду. Виявлена речовина у біологічному середовищі ОСОБА_1 є психотропною. Вказане не узгоджується із суттю інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відтак, на переконання апелянта, вказані обставини свідчать про безпідставність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, через додаток «Viber». До початку апеляційного розгляду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі. Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутності в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з наданих матеріалів ОСОБА_1 дійсно не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції.

Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином. 05.11.2024 року до районного суду від ОСОБА_1 надходила заява про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка не містила відомостей, що підтверджують поважність причин його неявки.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано не встановив підстав для задоволення заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про відкладення розгляду справи; розцінив вказану поведінку як таку що спрямована на затягування розгляду справи та уникнення відповідальності.

В подальшому ОСОБА_1 самостійно було реалізовано його право на апеляційне оскарження судового рішення. ОСОБА_1 було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не був обмежений у передбачених ст.268 КУпАП правах, в тому числі і в правах бути присутнім під час апеляційного розгляду його скарги, заявляти клопотання та подавати докази.

Проте ОСОБА_1 , будучи повідомленим завчасно та належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, зазначеними вище правами не скористався, жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду не надав. Клопотань про дослідження нових доказів не заявлялось. Тому передбачені ст.268 КУпАП права особи, на переконання апеляційного суду, не порушено.

Крім того, чинним законодавством не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції у зв`язку з розглядом справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №809384 від 27.08.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зазначений в протоколі час керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння; підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний;

- направленні водія на огляд до КНП «ОКЗНПД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 26.08.2024 року, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та зафіксовано відомості про позитивний результат проведеного огляду;

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №7758 від 26.08.2024 року згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (амфетамін, метамфетамін);

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Аргументи апелянта про відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не ґрунтуються на матеріалах справи.

Згідно з постановою уповноваженої особи УПП від 26.08.2024 року на водія було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення правил зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Вказане рішення суб`єкта владних повноважень є нескасованим. Відомостей про оскарження постанови уповноваженої особи у встановленому законом порядку апеляційному суду не надано.

Разом із тим, змістом наявного в матеріалах справи відеозапису об`єктивно зафіксовано обставини перебування водія ОСОБА_1 на водійському сидінні в салоні автомобілю «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 з працюючим двигуном.

Крім ОСОБА_1 поруч з автомобілем, яким керував останній, і в самому автомобілі нікого не було. Відео не містить заперечень ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом. Навпаки останній надав працівникам поліції документи для перевірки та після роз`яснення суті вчиненого адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП уточнив, що має намір отримати квитанцію для оплати штрафу та поїхати далі.

З огляду на вищевикладене у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у даному протоколі обставини дійсно мали місце і що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 .

Водночас заперечення апеляційної скарги проти законності зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 у співвідношенні із доводами сторони захисту про відсутність доказів керування транспортним засобом, на переконання апеляційного суду, є суперечливими та протилежними за змістом.

Апеляційний суд зауважує що, питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року.

В ньому зазначено дату та місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть адміністративного правопорушення.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначені ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція").

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому положеннями п.9 Розділу ІІ Інструкції закріплено, що з метою забезпечення достовірності результатів оглядів водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що проміжок часу з моменту встановлення уповноваженими особами підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я до моменту його доставки до відповідного закладу охорони здоров`я не виходить за межі регламентованого законом 2-годинного часового інтервалу.

Тому доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про порушення процедури його огляду на стан сп`яніння в цій частині відхиляються апеляційним судом.

Що стосується конкретизації виду виявленої у біологічному середовищі водія речовини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Під час огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я лікарем наркологом було проведено візуальний огляд ОСОБА_1 , перевірено ряд показників та враховано загальну клінічну картину, після чого ОСОБА_1 здав зразки біологічного середовища для проведення лабораторних досліджень на наявність наркотичних засобів.

Зі змісту акта медичного огляду №7758 від 26.08.2024 року, на підставі якого було складено відповідний висновок №7758 від 26.08.2024 року, встановлено, що поведінка оглянутої особи напружена, збуджена, обличчя бліде, зіниці розширені, їх реакція на світло млява, рухова сфера та міміка жваві, поза Ромберга нестійка, пальце-носова проба з помилками, тремтіння повік, пальців рук.

З метою уточнення наявних речовин впливу було проведено лабораторну діагностику та токсикологічне дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 та за їх результатами у водія виявлено амфетамін, метамфетамін.

Заключний діагноз: наркотичне сп`яніння (амфетамін, метамфетамін); гостра інтоксикація. Таким чином, станом на момент проведення огляду ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Відтак, стан наркотичного сп`яніння водія було встановлено у передбаченому законом порядку.

В апеляційній скарзі виражено незгоду із висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння.

Проте, даний висновок ніким у встановленому законом порядку не оскаржено та повторний медичний огляд на стан сп`яніння в іншій медичній установі водієм не пройдено.

У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 листопада 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар