Справа №150/314/25
Провадження по справі №3/150/196/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Л.П. Цимбалюк, розглянувши матеріали, які надійшли від Могилів Подільського РВП Головного управління національної поліції України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

25.03.2025 о 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебував в АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою, стукав у двері, розбив віконну скляну шибку, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП дрібне хуліганство.

Окрім того, 28.03.2025 о 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебував в АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою, стукав у двері, розбив віконну скляну шибку, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП дрібне хуліганство.

Окрім того, 28.03.2025 о 20 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , чіплявся до громадянина ОСОБА_2 , висловлювався нецензурними словами, погрожував розправою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП дрібне хуліганство.

Згідно постанови суду від 17.04.2025 справи про вище зазначені адміністративні корупційні правопорушення, передбачені ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_1 об`єднано в одному провадженні. За об`єднаною справою залишено єдиний унікальний номер 150/314/25 (провадження по справі №3/150/196/25).

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП України, ОСОБА_1 визнав, в скоєному кається, обіцяє в подальшому не вчиняти подібного роду правопорушень.

Окрім визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого стю.173 КУпАП, його вина доведена матеріалами справи, зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення серій ВАД №679605, №679606 та серії ВАВ №775999 складеними 03.04.2025 поліцейськими офіцерами громади СПОГ ВВГ Могилів Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Антонюком В.А. та Василиком П.П.; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , які додано до протоколу про адміністративне правопорушення; протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, складеними 28.03.2025 інспекторами СРПП Могилів Подільського РВП Пономарьовим В.О., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст.245 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 КУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КпАП України).

Приймаючи рішення щодо застосування адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , враховую його характеризуючі дані, те, що дана особа вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю переосмислив свої вчинки, кається у вчиненому, зауваживши, що в подальшому подібних порушень не допускатиме, враховую наявність у відповідності до положень ст.34 КУпАП обставини, що пом`якшує відповідальність щире розкаяння винного, та відсутність передбачених статтею 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Окрім того, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду), що охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного стягнення тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Оцінюючи в сукупності викладене приходжу до висновку, що такий вид адміністративного стягнення за вчинене правопорушення як адміністративний арешт є занадто суворим відносно ОСОБА_1 . Адміністративне стягнення у вигляді виправних робіт відносно ОСОБА_1 не може бути застосовано, оскільки, останній ніде не працює, у нього відсутнє постійне місце роботи та регулярний заробіток, з якого б можна було проводити відрахування.

Тому, ґрунтуючись на засадах справедливості та виваженості, задля досягнення мети адміністративного стягнення, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку, що єдино вірним та правильним буде застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, що на думку судді буде недостатнім задля його перевиховання в дусі дотримання вимог законодавства.

Згідно п.5 Підрозділу 1 Розділу XX «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 вище зазначеного Закону у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлена - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» від 19.11.2024, №4059-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень 00 копійок.

Виходячи із положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI, приходжу до висновку про стягнення із ОСОБА_1 , на якого накладається адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, судового збору.

На підставі Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI та керуючись ст., ст.36 ч.2, 173, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.173 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП застосувати відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 (п`ятдесят одну) гривню.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена згідно статей 287-289 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати дану справу.

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у визначений законодавством термін в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до ст.308 ч.2 КупАП.

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу, подаються до суду до набрання постанови законної сили.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК