ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5213/24 Номер провадження 33/814/474/25Головуючий у 1-й інстанції МУРАШОВА Н. В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Деркач А.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника адвоката Стаханова М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 11 лютого 2025 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок судового збору.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 26 вересня 2024 року о 21 годині 31 хвилині по Набережній Лейтенанта Дніпрова, 48 у м. Кременчук Полтавської обл. у порушення вимог п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом «Geely JL7162», н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови й координації рухів, та відмовився від проходження огляду на стан названого сп`яніння в установленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 11 лютого 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: він 26 вересня 2024 року приблизно о 21 годині 31 хвилині по Набережній Лейтенанта Дніпрова, 48 у м. Кременчук Полтавської обл. керував транспортним засобом «Geely JL7162», н.з. НОМЕР_1 , і був зупинений поліцією, але він не перебував у стані алкогольного сп`яніння та був тверезий, не відмовлявся від проходження огляду на стан названого сп`яніння, оскільки погодився пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, декілька разів дихав у мундштук, але технічний засіб не відображав результати; йому не було роз`яснено, задля яких медичних досліджень і до якого закладу охорони здоров`я необхідно слідувати, те, що його відмова від доставки до медичного закладу є адміністративним правопорушенням; він не мав захворювань, які би на час події давали підстави його для госпіталізації та категорично заперечував проти таких дій поліції, вважаючи їх неправомірними.

Суд апеляційної інстанції заслухав думку апелянта та адвоката про задоволення апеляційної скарги, перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмови як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №137522 26 вересня 2024 року о 21 годині 31 хвилині ОСОБА_1 по Набережній Лейтенанта Дніпрова, 48 у м. Кременчук Полтавської обл. у порушення вимог п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом «Geely JL7162», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови й координації рухів, та відмовився від проходження огляду на стан названого сп`яніння в установленому законом порядку (а.с.1).

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за наведених вище дати, місця, часу й того, що він не проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується сукупністю доказів у справі.

Також у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердив керування ним автомобілем «Geely JL7162», н.з. НОМЕР_1 , за встановлених місцевим судом обставин.

Разом з тим, доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є неспроможними.

Так, наведені в протоколі обставини об`єктивно підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено, що після зупинки ОСОБА_1 , який 26 вересня 2024 року приблизно о 21 годині 31 хвилині по Набережній Лейтенанта Дніпрова, 48 у м. Кременчук Полтавської обл. керував транспортним засобом «Geely JL7162», н.з. НОМЕР_1 , поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 про виявлені в останнього ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови й координації рухів. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 спочатку словесно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу, а затим і своїми конклюдентними діями відмовився від проходження огляду на стан названого сп`яніння за допомогою технічного приладу «Drager Alkotest 7510», умисно затримуючи повітря, не видихаючи в мундштук газоаналізатора об`єм повітря та перериваючи видихання повітря при тому, що дихання є невід`ємною, природною складовою життєдіяльності кожної людини й відповідно кожен водій має змогу пройти в такий спосіб огляд на стан алкогольного сп`яніння. Водночас поліцейським попередньо було роз`яснено ОСОБА_1 порядок продуття цього алкотестера, але ОСОБА_1 умисно діяв усупереч роз`ясненням поліцейського, його неодноразовим зауваженням щодо необхідності надання ОСОБА_1 об`єму повітря. На умисний характер означеної поведінки ОСОБА_1 свідчить і кількість разів надання поліцейським ОСОБА_1 спеціального технічного засобу й можливості пройти огляд - 7 разів. ОСОБА_1 не здійснював продуття спеціального технічного засобу, а лише імітував це й у подальшому словесно неодноразово відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і в медичному закладі, який проводиться лікарем. Водночас поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст.63 Конституції Україн, ст.268 КУпАП, те, що проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є обов`язком водія та наслідки його вказаних вище дій - складання щодо нього протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - за відмову ним як особою, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п.2.5 ПДР України. Після цього поліцією розпочато оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 . Суд апеляційної інстанції наголошує, що позиція і поведінка ОСОБА_1 щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку мала місце й була незмінною включно до процесу оформлення матеріалів провадження поліцією (а.с.7).

Окрім того, ОСОБА_3 як водій, який згідно з даними довідки ВАП БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області ДПП має посвідчення водія з 2012 року (а.с.6), безумовно розумів наявність у нього передбаченого законом обов`язку пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння і наслідки відмови від проходження згаданого огляду, а саме те, що особи, які вчиняють вказане порушення, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У силу приписів ч.1 ст.130, ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського відповідно до встановленого законом порядку є обов`язком водія, в той час як мотиви відмови від проходження цього огляду не впливають на необхідність кваліфікації дій правопорушника за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 в категоричній формі неодноразово відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, то доводи апеляційної скарги з приводу того, що поліцейський при висуванні вимоги щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не вказував назву медичного закладу, в якому буде здійснюватись огляд, не впливають на наявність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. До того ж, положеннями законодавства України не передбачено обов`язку поліцейського зазначати назву медичного закладу у випадку відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, всупереч аргументам апелянта, зміст відеофіксації безумовно підтверджує те, що вимоги поліції були саме щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння в названому вище порядку, про що поліцією чітко й багаторазово зазначалось ОСОБА_1 . Поведінка ж апелянта також свідчить про усвідомлення ним змісту вимог поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на позицію ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 7510», то посилання представника в судовому засіданні апеляційного суду на відсутність у матеріалах справи індивідуальних ознак технічного приладу у витребуваній місцевим судом документації не впливають на правильність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Апеляційний суд наголошує, що вказана вище відмова від огляду визначалась саме волевиявленням ОСОБА_1 та його діями (словесною відмовою, умисними затриманням повітря, невидиханням у мундштук газоаналізатора повітря та перериванням дихання) і не залежала від виду газоаналізатора, будь-який вид якого не здатен відобразити результат без необхідного для цього видихуваного повітря особою, яка проходить огляд.

Аргументи ж ОСОБА_1 про його неперебування в стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованими, оскільки місцевим судом ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом, що є порушенням вимог п.2.5 ПДР України та утворює самостійну альтернативну форму об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, наведені вище докази підтверджують зміст один одного й безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та об`єктивних обставин не довіряти їм немає. Підстав для висновку про недопустимість, недостовірність чи неналежність цих доказів перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Таким чином, доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови й закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм з водійським посвідченням серії НОМЕР_2 , що підтверджується даними довідки ВАП БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області ДПП (а.с.6).

Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 11 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун