Справа № 551/243/25
Провадження №3/551/130/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2025 р. селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі судді Сиволапа Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Полтавській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22 січня 2025 року № 001024 близько 09-00 год. 22 січня 2025 року на території місцевого ринку в с. Яреськи Миргородського району Полтавської області ОСОБА_1 здійснював продаж риби «карась сріблястий» у розмірі 3 кг, без наявних документів, які підтверджували законність набуття у власність та засвідчували якість та безпечність риби, чим порушив ст.ст. 7, 63 ЗУ «Про тваринний світ».

Уповноваженим представником Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Полтавській області дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього до Шишацького районного суду не надходило.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в розпорядження суду надано протокол про адміністративне правопорушення № 001024 від 22 січня 2025 року (а.с.1), повнота та якість якого на думку не в повній мірі відповідає встановленим вимогам.

Так, у протоколі наведено письмове пояснення від імені ОСОБА_1 наступного змісту «Я ОСОБА_1 продавав рибу карась без документів 22.01.2025».

При цьому сам ОСОБА_1 не був детально опитаний особою, яка склала протокол, зокрема на предмет того де саме він продавав рибу, її вид, кількість, походження, наявність чи відсутність супровідних чи дозвільних документів тощо.

У протоколі вказано, що свідком є ОСОБА_2 , м. Кременчук вул. Флотська, 4 . Вищевказана адреса є адміністративною адресою Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Полтавській області. Тобто свідок з високою долею вірогідності є працівником даного Управління, а отже особою явно зацікавленою у справі, в наслідок чого його пояснення не можуть бути прийти судом до уваги.

При цьому на виклик суду для дачі пояснень, а ні особа, яка склала протокол ОСОБА_3 , а ні свідок ОСОБА_2 не з`явились.

Долучений до протоколу оптичний диск з відеозаписом не відповідає вимогам Інструкції із застосування посадовими особами Державного агентства меліорації та рибного господарства України та його територіальних органів технічних приладів, що мають функції фото- і відеозйомки під час проведення рибоохоронних рейдів, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 06 січня 2022 року № 7 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 березня 2022 року за № 278/37614, оскільки зроблений не за допомогою портативного реєстратора, а власним мобільним телефоном інспектора рибоохоронного патруля.

Крім того з відеозапису який має тривалість лише 14 секунд та на якому можна розгледіти лише задню частину легкового автомобіля поряд з яким розташований ящик з рибою, неможливо встановити де саме, ким, з документами (чи без них) здійснюється продаж риби, а отже даний доказ не містить жодних фактичних даних про вчинене адміністративне правопорушення.

Інших доказів адміністративний матеріал не містись.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини 2 статті 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Тобто стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд вважає, що в його розпорядження не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому правопорушення та тлумачить всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 на користь останнього.

За таких обставин, суд вважає недоведеним наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст. 88-1 КУпАП та приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 85, 247, 251283-285, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 88-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Шишацького районного суду

Полтавської області Д.С.Сиволап