Справа №: 465/3449/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ "Мастер мартіні Україна"

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 868751 від 18.04.2024, 18.04.2024 о 09:45 год. у м.Львові, по вул. Ген. Чупринки, 114А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai S30 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, згідно з висновком лікаря № 001249 від 18.04.2024 року, виданим КНП ЛОР "ЛОНЦ та ТУ". Подія зафіксована на відеореєстратори 474421, 474499. Чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Шугало В.М. пояснив, що ОСОБА_1 вину за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає. Захисник подав письмове клопотання про закриття провадження у праві, яке підтримав та вважав, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає скасуванню, оскільки після проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП ЛОР "ЛОНЦ та ТУ", ОСОБА_1 для спростування сумнівів перебування у стані наркотичного сп`яніння 18.04.2024 року о 16:16 год, здав зразки біологічного середовища (сечу) у медичній лабораторії ДІЛА. Результат досліджень № 980134443 від 18.04.2024 року - наркотичних речовин в тілі ОСОБА_1 не виявлено. Додав, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 незаконно, так як останній не порушував Правил дорожнього руху. Зазначене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме перебування в стані наркотичного сп`яніння, а тому справа підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП з урахуванням таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП,обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

В ході розгляду справи судом встановлено таке.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 868751 від 18.04.2024, 18.04.2024 о 09:45 год. у м.Львові, по вул. Ген. Чупринки, 114А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai S30 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, згідно з висновком лікаря № 001249 від 18.04.2024 року, виданим КНП ЛОР "ЛОНЦ та ТУ".

Таким чином, ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимогп. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції частини першої статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, встановлює необхідність наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Фактичною підставою для складання протоколу є висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001249 від 18.04.2024 року. Згідно з даними висновками, ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

З метою перевірки об`єктивності наведеного вище висновку, захисник Шугало В.М. заявив клопотання про витребування з КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» (79007,вул. Богдана Лепкого, 8, Львів, Львівська область) Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.04.2024, відносно ОСОБА_1 та інших документів, які слугували підставою для висновку 001249 від 18 квітня 2024 року.

Постановою суду від 27.12.2024 року клопотання захисника Шугала В.М. задоволено. Витребувано в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» (79007,вул. Богдана Лепкого, 8, Львів, Львівська область) Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.04.2024 відносно ОСОБА_1 та інші документи, які слугували підставою для висновку 001249 від 18 квітня 2024р.

Крім того судом викликався медичний працівник, який здійснював огляд ОСОБА_1 18.04.2024 на стан наркотичного сп`яніння, для надання пояснень в судовому засіданні щодо проведеного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», а також щодо розбіжностей висновку № 001249 від 18 квітня 2024 із результатами дослідження № 980134443 від 18.04.2024 року з лабораторії ДІЛА. Проте на адресу суд надійшов лист від КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», у якому зазначено, що лікар-нарколог ОСОБА_2 у зв`язку з повною його зайнятістю та неможливістю покинути робоче місце не може з`явитися в судове засідання.

Адвокат Шугало В.М. долучив до матеріалів справи оригінал результатів дослідження № 980134443 від 18.04.2024 року з лабораторії ДІЛА, відповідно до якого наркотичних речовин в тілі ОСОБА_1 , в тому числі марихуани не виявлено.

Крім того суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 868751 від 18.04.2024 року, не зазначено виявлених в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, що свідчить про неповноту складеного протоколу.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 868751 від 18.04.2024 року, в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відпровідальності, по суті правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що з висновком лікаря нарколога не згідний, наркотичних речовин не вживав. Зазначені покази також підтверджуються відеоаписами, долученими до матеріалів справи.

Результат дослідження № 980134443 від 18.04.2024 року з лабораторії ДІЛА об`єктивно ставить під сумнів факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, наведеного у протоколі серії ААД № 868751 від 18.04.2024.

Також, при ухваленні рішення, суд враховує таке.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає:

- Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103. (далі Порядок);

- Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. № 1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Зазначені положення були дотримані під час отримання біологічного матеріалу для висновку експерта.

Наведені вище обставини, встановлені в ході судового розгляду, свідчать про те, що висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001249 від 18.04.2024 року не може бути покладений в основу даного судового рішення, як належний доказ наявності у діях ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, адже дані, наведені у ньому, спростовані в ході судового розгляду.

Судом також досліджено долучені до протоколів серії ААД № 868751 від 18.04.2024 у якості доказу відеозаписи. З наведених відеоматеріалів встановлено, що ОСОБА_1 на місці зупинки поводиться цілком адекватно та не виявляє явних ознак, які свідчать про перебування у стані наркотичного сп`яніння, навпаки заперечує вживання будь-яких наркотичних речовин.

Відтак суд доходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні беззаперечні, достатні, допустимі та належні докази факту вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, наведеного у протоколі.

Відповідно до cт.cт.254-256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП є джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків потерпілих якщо вони є; пояснення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 868751 від 18.04.2024 обставин інкримінованих ОСОБА_1 має проводитись судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви у суду.

Отже, з цього випливає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У свою чергу, долучений до протоколу рапорт інспектора поліції фактично містять дані про хід провадження у справі та підстави зупинки ОСОБА_1 , а отже його не можна вважати належними доказами на підтвердження перебування водія у стані сп`яніння.

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також доказів які ставлять під сумнів зазначені вище встановлені обставини справи, матеріали справи не містять.

Суд виходить з того, що формальний підхід до розгляду справи є неприпустимим, а факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння в ході розгляду справи не доведено та не встановлено.

Разом з тим, оцінюючи доводи сторони захисту щодо «переслідування» ОСОБА_1 представниками поліції, суд відзначає, що у поліцейських були законні підстави для зупинення його транспортного засобу, адже це було пов`язано з порушенням ним ПДР щодо керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією постанови серії ЕНА № 1939019 від 18.04.2024.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 6 Конвенції також встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з тим, розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, враховую те, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй фактично пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання.

Так, Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Зокрема, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Процес у справі про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення.

Отже, адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами мають каральний і стримуючий характер.

Водночас, розмір штрафу у даній категорії справ (справи про адміністративні правопорушення) інколи перевищує розмір штрафів, визначених санкцією окремих статей Кримінального кодексу України.

Таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 130 КУпАП, може бути віднесене до «кримінального обвинувачення», у розумінні статті 6 Конвенції, із поширенням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудній (в даному випадку особа відносно якої складено протокол) вчинив правопорушення, яке йому ставиться у провину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні (у даному випадку на особах які складали протокол), і будь який сумнів має тлумачитись на користь особи стосовно якої вирішується питання про притягнення до відповідальності.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Враховуючи результат дослідження № 980134443 від 18.04.2024 року з лабораторії ДІЛА, оцінивши наявні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, з урахуванням того, що усі виявлені під час провадження у справі сумніви повинні застосовуватись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням збирати з власної ініціативи докази винуватості чи невинуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доходжу до висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушенння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КпАП України, тобто у зв`язку із відсутнстю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушенння, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Мигаль Г.П.