№ 607/3237/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

з участю: особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

адвоката Білик Л.С., прокурора Вікарука Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , працюючого діловодом загального відділу Великогаївської сільської ради, депутат Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи депутатом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області та відповідно до вимог підпункту б пункту 1 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 даного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 24 січня 2025 року подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2021 рік.

Також, ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин, а саме 30 вересня 2024 року та 01 жовтня 2024 року подав щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулі 2022 та 2023 роки відповідно.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що визнає свою вину щодо несвоєчасного подання декларації. Вказав, що його не було належним чином повідомлено про обов`язок подавати такі декларації, будучи депутатом Великоберезовицької селищної ради.

Адвокат Білик Л.С. просила закрити провадження у справі, посилаючись на поважність причин неподання декларацій. Зокрема, вказала, що ОСОБА_1 був мобілізований до складу ЗСУ у 2022 року та звільнений із служби у листопаді 2023 року. У подальшому, проходив лікування у період з 11 по 14 січня 2024 року, з 23 лютого 2024 року по 06 березня 2024 року та 09 вересня 2024 року по 13 вересня 2024 року. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, а також здійснює догляд за хворою дружиною, яка є особою з інвалідністю другої групи.

Прокурор зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП повністю доведена наявними у справі доказами. Поважних причин неподання декларацій не встановлено, а факт перебування лікуванні у встановленні періоди не позбавляли ОСОБА_1 можливості вчасно подати такі декларації. Вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до відповідальності, визнавши його винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті за дане правопорушення .

Судом встановлено, що рішенням Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області за №2 від 20 листопада 2020 року «Про початок повноважень депутатів Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області» вирішено прийняти до відома факт початку повноважень депутатів ради 8-го скликання, у тому числі ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог п.п. б п. 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови;

Таким чином, ОСОБА_1 є депутатом місцевої ради та суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону України «Про запобігання корупції».

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідності за правопорушення, пов`язане з корупцією, несвоєчасно, подав декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулі 2021, 2022 та 2023 роки

ОСОБА_1 подав декларацію за минулий 2021 рік 24 січня 2025 року, хоча мав подати не пізніше 28 лютого 2024 року, враховуючи дату звільнення із ЗСУ, що визнається ОСОБА_1 і підтверджується витягом (скріншотом) з офіційного сайту Єдиного державного реєстру декларацій.

Декларацію за минулий 2022 рік ОСОБА_1 подав 30 вересня 2024 року, хоча мав подати не пізніше 28 лютого 2024 року, враховуючи дату звільнення із ЗСУ, що визнається ОСОБА_1 і підтверджується витягом (скріншотом) з офіційного сайту Єдиного державного реєстру декларацій.

Декларацію за минулий 2023 рік ОСОБА_1 подав 01 жовтня 2024 року, хоча мав подати не пізніше 31 березня 2024 року, що визнається ОСОБА_1 і підтверджується витягом (скріншотом) з офіційного сайту Єдиного державного реєстру декларацій.

Встановлено, що у 2022 році ОСОБА_1 був мобілізований до ЗСУ та звільнений зі служби у листопаді 2023 року.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника, думку прокурора щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, дослідивши в сукупності наявні у справі докази та кожен зокрема, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, й об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому у примітці даної статті зазначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з вимогами п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

В силу вимог частин 1, 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» статус депутата місцевої ради визначається Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Відповідно до положень частин 1, 7 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Суб`єкти декларування з числа військовослужбовців Державної прикордонної служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Управління державної охорони України, Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, а також поліцейських поліції особливого призначення, які під час дії воєнного стану залучені до ведення бойових дій у порядку, визначеному частиною четвертою статті 24 Закону України "Про Національну поліцію" (крім суб`єктів декларування із числа військовослужбовців, зазначених у пунктах 1-5 цієї частини), зобов`язані подати визначені цією статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин - припинення або скасування воєнного стану чи звільнення з військової служби (служби в поліції).

Відповідно до вимог п. 2-7 Перехідних положень Закону України «Про запобігання корупції» особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 будучи особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, а саме депутатом місцевої ради, суб`єктом відповідності за правопорушення, пов`язане з корупцією, зобов`язаний був подати щорічну декларацію за минулі 2021, 2022 роки до 28 лютого 2024 року (90 к. днів після звільнення зі служби), а за минулий 2023 рік до 01 квітня 2024 року.

ОСОБА_1 подав щорічні декларації за минулі 2021 рік - 24 січня 2025 року, за 2022 рік - 30 вересня 2024 року та за 2023 рік - 01 жовтня 2024 року, що підтверджується матеріалами справи.

Адміністративна відповідальність, відповідно до положень ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, настає в разі порушення фінансового контролю шляхом несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

В судовому засіданні не встановлено таких поважних причин, які б перешкоджали ОСОБА_1 своєчасно подати щорічні декларації.

Факт перебування ОСОБА_1 на лікуванні у період з 11 січня по 24 січня 2024 року, з 23 лютого по 06 березня 2024 року, не позбавляли його можливості своєчасно подати такі декларації.

Так, для подання декларації за минулі 2021, 2022 роки у ОСОБА_1 було 31 день грудня 2023, 17 днів січня 2024 року та 22 днів лютого 2024 року, а для подання декларації за минулий 2023 рік ще і 25 дні березня 2024 року.

Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», подав щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, за минулі 2021, 2022 та 2023 роки, несвоєчасно, без поважних причин, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП повністю підтверджується доказами, дослідженими та оглянутими у судовому засіданні, а саме:

- копією рішення Великоберезовицької селищної ради від 20.11.2020 року за №2;

- витягами (скріншотом) з офіційного сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування за минулі 2021, 2022 та 2023 роки, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

При накладенні стягнення, суд на підставі положень ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, визнання вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а тому приходить до переконання, що до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Згідно з вимогами ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; особи з інвалідністю I та II груп.

З посвідчення серії НОМЕР_1 від 11 травня 2021 року, виданого Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановленні законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 172-6, 280, 283, 284, 287 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний штраф.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуюча: І.М. Черніцька