Справа № 646/3069/24
Провадження № 3/646/1116/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2025 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Білінська О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.172-20 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

В провадження Червонозаводського районного суду м.Харкова 02.04.2025 року надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНХІ-2/1744 від 21.02.2024, 20.02.2024 року, о 09 год. 30 хв., ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння на території тимчасової дислокації підрозділу військової частини в АДРЕСА_2 .

У судове засідання, особа, стосовно якої складено протокол, не з`явився, про час дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомляв.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення було скоєно 20.02.2024 року, на час проведення судового засідання тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП, сплинув.

Згідност.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду справи, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

На думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці, тому, в силу ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення стосовно ОСОБА_1 не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.38, 247 п.7, 284 п.3 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - закрити за закінченням строків давності накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя: О.В. Білінська