Справа № 450/1137/25 Провадження № 3/450/856/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., за участю захисника Буряк А.Ю., потерпілого ОСОБА_1 , представника потерпілого Сабан М.Р., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 ,

за ч. 3 ст. 154 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

19.02.2025 о 13 год. 00 хв. в с. Конопниця, вул. І.Франка, ОСОБА_2 не забезпечив належного утримання своєї собаки. Внаслідок чого, собака покусала ОСОБА_1 , спричинивши останньому шкоди здоров`ю та його майну, а саме порвала штани.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, його захисник Буряк А.Ю. подав клопотання про повернення матеріалів адміністративної справи. В обґрунтування даної заяви зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 154 КУпАП скеровані у Пустомитівський районний суд Львівської області з порушенням підвідомчості і підлягають поверненню у Відділ поліції №3 (м.Пустомити) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області для направлення за підвідомчістю, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №689150 від 13.03.2025 стосовно ОСОБА_2 складено поліцейським за ч.3 ст. 154 КУпАП. Адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб). Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад, крім іншого, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.154 КУпАП, до повноважень суду належить розгляд справ за ч.2 ст. 154 КУпАП. Питання розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 154 КУпАП, не врегульовано законом та зазначена прогалина у праві може бути вирішена виключно законодавчим шляхом. Виходячи з положень КУпАП та рішень ЄСПЛ. положеннями статті 221 КУпАП не передбачено компетенції на розгляд справ суддями районних, районних у місті чи міськрайонних судів про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.154 КУпАП.

Також, подав клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, в якому зазначає, що матеріали справи не місять доказів того, що саме він є власником собаки, або яке взагалі відношення собака має до нього. А в заяві потерпілого зазначено, що собака здійснила напад на вулиці без жодних інших відомостей, згідно яких можна ідентифікувати собаку або її власника. З відеозапису чітко вбачається, що собака перебуває на проїжджій частині дороги між будинками, підбігає до ОСОБА_1 та починає тікати від нього в найближчий отвір в паркані, що є на вулиці. Вказаний запис вказує на те, що собака є безпритульною та ОСОБА_2 не має до неї жодного відношення. Згідно консультативного висновку спеціаліста від 21.02.2025 року ВП «Лікарня Святого Пантелеймона», виданого ОСОБА_1 вбачається діагноз закритий перелом проксимальної фаланги 4 пальця лівої стопи; кусане садно лівої гомілки. Згідно відеозапису можна чітко встановити, що тілесні ушкодження вказані в діагнозі завдані собакою не можуть бути. Укус завдати перелому пальця ноги не міг, окрім того садно від укусу має бути локалізоване на лівій ікрі, а не на лівій гомілці. Особливої уваги заслуговує той факт, що звернення до лікаря відбулось більш ніж через 2 доби, що вказує на той факт, що зазначені тілесні ушкодження були завдані кимось іншим. Провадження просить закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Буряк А.Ю. в судовому засіданні просив провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення з підстав, викладених у клопотанні.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що в АДРЕСА_2 надає, протягом двох років, послуги з облагородження ландшафтної території. За цей час собаки Люся (меншого розміру) та ОСОБА_3 (більшого розміру), які проживають на території у ОСОБА_2 , ніколи не проявляли до нього агресію. Однак, 19.02.2025 о 13 год. 00 хв. в с. Конопниця, вул. І.Франка, коли він рухався вздовж вулиці, раптово вибігла собака чорного окрасу з рижуватим відтінком та вкусила ОСОБА_1 за задню частину лівої ноги, останній по інерції відвів ногу вперед та вдарився пальцями стопи об бордюр. Собака втекла на територію будинковолодіння ОСОБА_2 . Через два дні в ОСОБА_1 з`явився набряк та посинів палець на лівій стопі. ОСОБА_1 звернувся до медичного закладу та йому було діагностовано закритий перелом проксимальної фаланги 4 пальця лівої стопи; кусане садно лівої гомілки. Потерпілий стверджує, що завдані тілесні ушкодження утворилися внаслідок укусу тварини.

Представник потерпілого адвокат Сабан М.Р. просив визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 3 ст. 154 КУпАП, зазначив, що тілесні ушкодження в його довірителя, а саме: закритий перелом проксимальної фаланги 4 пальця лівої стопи; кусане садно лівої гомілки утворилися внаслідок укусу тварини.

Допитана судом як свідок ОСОБА_4 пояснила, що проживає в АДРЕСА_3 поряд із ОСОБА_2 . Вказала, що собаки Люся (меншого розміру) та Ніка (більшого розміру) проживають або на території у ОСОБА_2 , або неподалік з їхньою вулицею на закинутій будівлі. За собаками доглядають ОСОБА_2 та сусіди. Вказала, що ОСОБА_2 оплатив чіпування та стерилізацію собак.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно із ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Не зважаючи на заперечення вини, вина ОСОБА_2 доведена матеріалами справи, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №689150 від 13.03.2025, письмовою заявою ОСОБА_1 , консультаційним висновками спеціаліста від 21.02.2025, поясненнями ОСОБА_1 та поясненнями свідка ОСОБА_4 , даними в суді, а також відео з камер спостереження, з яких вбачається, що собака після укусу втекла на територію будинковолодіння ОСОБА_2 , про що захисник Буряк А.Ю. не заперечив в судовому засідані, та відео з боді камер, на якому зафіксовано, що ОСОБА_2 вказав, що знає про яких собак йде мова, однак останній заперечив, що є їх власником.

Частиною 3 статті 154 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність, за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Встановлено, що ОСОБА_1 заподіяно шкоду здоров`ю в результаті укусу собаки 19.02.2025 та визначено діагноз: закритий перелом проксимальної фаланги 4 пальця лівої стопи; кусане садно лівої гомілки.

Покликання ОСОБА_2 , що укуси завдані не його собакою спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_4 , яка будучи опитаною в судовому засіданні, вказала, що собака більшість часу перебуває на території будинковолодіння ОСОБА_2 , який здійснює за нею догляд: кормить та оплатив її чіпування та стерилізацію, що свідчить про фактичне утримання тварини.

Щодо покликання на непідвідомчість справи суду слід зазначити наступне.

Згідно приписів ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються: адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом; районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом; органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Положеннями ст.221 КУпАП визначено категорію справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких здійснюють судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. До таких справ відносяться, зокрема, справи за ч.2 ст. 154 КУпАП, яка встановлює відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), вчинені особою повторно протягом року.

Законом України № 1684-IX від 15.07.2021 ст. 154 КУпАП була доповнена частиною 3, якою визначено, що дії, передбачені частиною 1 цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Відповідно ст. 23, 24 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. За вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення:1) попередження; 2) штраф; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 6-1) суспільно корисні роботи; 7) адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті. Законами України може бути встановлено й інші, крім зазначених у цій статті, види адміністративних стягнень.

Конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України (ст. 29 КУпАП).

Вказані положення КУпАП кореспондуються з основними положеннями Конституції України, а саме ст. 41, згідно якої конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Як вже зазначено вище, судді районних судів здійснюють розгляд справ за ч. 2 ст. 154 КУпАП щодо порушення правил утримання собак і котів, у яких об`єктивна сторона полягає у вчиненні дій, передбачених частиною 1 цієї статті, особою повторно протягом року.

Тобто фактично судам підвідомчі справи із кваліфікованим складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КУпАП.

Що стосується ч. 3 ст. 154 КУпАП, то ця норма закону так само передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 цієї статті, але у разі якщо такі дії спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, що тягне за особою накладення стягнення у виді штрафу в більших розмірах (в залежності від суб`єкта правопорушення), а також із конфіскацією тварин.

Таким чином, оскільки справи за ч. 2 ст. 154 КУпАП підвідомчі судам, а справи за ч. 3 ст. 154 КУпАП відрізняються тільки наявністю додаткового об`єкта правопорушення (заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну), при цьому, окрім основного стягнення, санкцією частини 3 передбачене ще й додаткове стягнення у виді конфіскації, яке має бути застосовано виключно за рішенням суду (ст. 29 КУпАП, ст. 41 Конституції України), то наведене дозволяє зробити висновок, що справи і за ч. 3 ст. 154 КУпАП також підвідомчі судам.

Не внесення відповідних змін до ст. 221 КУпАП щодо підвідомчості справ, після доповнення статті 154 КУпАП частиною 3, жодним чином не виключає відповідальності за вчинене правопорушення, так як жоден інший орган (посадова особа) не уповноважений розглядати вказану категорію справ. При цьому адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 3 ст. 154 КУпАП); адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Крім того, санкція ч.3 ст. 154 КУпАП є абсолютною, а не альтернативною, так як передбачає накладення штрафу саме з конфіскацією тварини, тобто застосування додаткового стягнення в даному випадку є безальтернативним.

Твердження ОСОБА_2 про те, що він не є власником собаки та відсутність у зв`язку з цим складу правопорушення за ознакою відсутності суб`єкта правопорушення не може бути взяте до уваги судом, оскільки диспозиція норми, зазначеної ч. 3 ст. 154 КУпАП, передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну. У такій немає посилання, що утримання, вигулювання повинно здійснюватися саме власником тварини; на власника тварини покладається лише обов`язок прибирання екскрементів тварини під час перебування такої у громадському місці.

Статтею 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» передбачені особливості утримання домашніх тварин, а саме: особа, яка утримує домашню тварину, при з`явленні з останньою поза місцем її утримання, зокрема зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку супроводжуваної домашньої тварини; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України; наявність на домашній тварині нашийника з ідентифікуючими позначками. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Дозволяється утримувати домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.

Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Відповідно до ст.22 наведеного Закону, при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання.

Таким чином, законодавець покладає відповідальність саме на осіб, які утримують домашніх тварин та не обумовлює таку наявністю права власності на тварину.

А тому покликання ОСОБА_2 на те, що він не є власником собаки та відсутністю у зв`язку з цим складу правопорушення, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за ч.3 ст. 154 КУпАП, внаслідок якої була заподіяна шкода здоров`ю ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, у виді штрафу з конфіскацію тварини.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 3 ст. 154 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень) з конфіскацією тварини безпородний собака чорно-підпалого забарвлення, стать «сука», кличка «Люся».

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяД. А. Кукса