Справа № 496/6803/24
Провадження № 3/496/231/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

УСТАНОВИВ:

02.10.2024 року о 22 год 25 хв., за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Усатове, вул. Грушевського, 15, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW 525D» державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосування технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», тест № 207, результат огляду позитивний 1,51 ‰, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 141571 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, хоча про час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бєлосевич Є.П. до судового засідання не з`явилась, хоча про час слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Від захисника Бєлосевич Є.П. до суду надійшли письмові пояснення, в яких вона просить закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП. Свої доводи обґрунтовує тим, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 була безпідставною та не відповідала вимогам ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», так як в транспортному засобі працювало підсвічування заднього номерного знаку. Також захисник зазначила, що ОСОБА_1 , в порушення «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції» не були роз`яснені його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст.ст. 55, 56, 59 63 Конституції України. Порушення чинного законодавства з боку працівників поліції під час складання протоколу ЕПР1 № 141571 від 02.10.2024 року автоматично роблять його невідповідним вимогам закону.

З врахуванням того, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі доказами.

Згідно п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 141571 від 02.10.2024 року, роздруківкою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», тест № 207, результат огляду позитивний 1,51 ‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 02.10.2024 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного сп`яніння від 02.10.2024 року, відеозаписом з бодікамери № 8, на якому зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Твердження захисника про те, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 була безпідставною та не відповідала вимогам ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», так як в транспортному засобі працювало підсвічування заднього номерного знаку не знайшла свого підтвердження.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про національну поліцію» встановлено перелік обставин, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Досліджуючи долучений до матеріалів справи відеозапис з БК № 8 вбачається, що державний номерний знак НОМЕР_2 , який встановлений на транспортному засобі «BMW 525D», є видимим тільки після відображення світла від головних фар патрульного автомобіля. В подальшому, на відеозаписі відсутнє підсвічування номерного знаку спеціальними ліхтарями, а тільки від світла головних фар патрульного автомобіля. Зазначене вказує на технічну несправність освітлення номерного знаку транспортного засобу, а саме п. 2.9.в, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Також на відеозаписі зафіксовано зазначення працівником поліції причини зупинки транспортного засобу неосвітлений задній номерний знак, з яким водій ( ОСОБА_1 ) погодився.

Отже, дії працівника поліції відповідали вимогам п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», відповідно до якого поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) задній номерний знак.

Щодо не роз`яснення ОСОБА_1 норм законодавства про яке вказує захисник слід зазначити, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №141571 від 02.10.2024 року в графі 13 «Підпис особи, якій роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» наявний підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 , шо свідчить про виконання поліцейським зазначених вимог законодавства України.

За таких обставин суд вважає, що доводи сторони захисту на які вона посилається в письмових поясненнях не знайшли свого підтвердження та вони повністю спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 приймаю до уваги: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а тому вважаю, що воно має бути накладене на нього у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік, оскільки таке стягнення є безальтернативним.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 к.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно з Законом України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра