Справа №: 148/606/25
Провадження № 3/148/337/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 за мобілізацією, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

24.02.2025 близько 14:10 год. у с. Нестерварці по вул. Леонтовича, 76, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Touran», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager 6810, результат позитивний 2,08 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КпАП України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка знаходиться у стані алкогольного …. сп`яніння.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вину не визнав та повідомив, що не він керував транспортним засобом, а його знайомий. Додатково повідомив, що така подія відбулась під час його перебування у відпустці.

У судовому засіданні захисник адвокат Кугутюк О.В., який діє на підставі ордеру серії АВ № 1190253 від 17.03.2025, в інтересах ОСОБА_1 , зазначив що зупинки не було та огляд військовослужбовцю було проведено незаконно, оскільки такий огляд має бути проведений командиром (начальником) правоохоронного органу спеціального призначення. Також в подальшому надав до суду клопотання про застосування за аналогією права положень ст. 69 КК України, у зв`язку з чим призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, з підстав перебування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на військовій службі за мобілізацією на посаді водія військової частини НОМЕР_1 , оскільки позбавлення його прав керування транспортними засобами призведе до неможливості виконувати ним важливу місію у важкий для країни час. Просить врахувати, що дії вчинені ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам.

За змістом ч.1 ст. 15 КУпАП вбачається, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами, однак за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху такі особи несуть відповідальність на загальних підставах.

Підстав передбачених ч. 3 ст. 15 КУпАП задля передачі матеріалів про адміністративне правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності, в судовому засіданні не встановлено.

Суд не погоджується з твердженнями захисника в частині того, що огляд військовослужбовця мав бути проведений за участі командира правоохоронного органу спеціального призначення, оскільки правопорушення вчинене не під час виконання військовослужбовцем військового обов`язку, а тому проведення огляду без залучення правоохоронного органу спеціального призначення не є порушенням процедури проведення такого.

Також суд критично відноситься до пояснень наданих особою, яка притягується до адміністративної відповідальності в судовому засіданні щодо керування транспортним засобом іншою особою, оскільки це спростовується доданими до протоколу файлами відео фіксації, із яких вбачається, що на заправку під`їхав транспортний засіб та з водійських дверей вийшов ОСОБА_1 (Диск № 2 позначка часу 00:35/01:11), а тому факт керування транспортним засобом 24.02.2025 саме ОСОБА_1 встановлений у судовому засіданні.

Щодо зауваження захисника, що ОСОБА_1 не зупиняли працівники поліції, вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до рапорту Інспектора САП Тульчинського РВП ГУНП У Вінницькій області Неборецької Л.С. встановлено, що 24.05.2025 близько 14:50 год. до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_2 , про те, що за адресою Тульчинський район с. Нестерварка, на АЗС NG-17, чоловік у стані алкогольного сп`яніння заправився пальним на суму 1762 грн та не розраховується, дана особа затримана. В ході реагування на дане повідомлення було встановлено, що ОСОБА_1 здійснив заправку автомобіля на АЗС NG-17 до повного баку, об`єм 34 літри та не мав при собі коштів щоб розрахуватись. У зв`язку з чим наряд поліції прибув на місце та з`ясував, що до заправки під`їхав транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим працівниками РВП було запропоновано останньому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, результат якого виявився позитивним 2,08 проміле.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, як встановлено у судовому засіданні, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Тобто стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

Статтями 9 та 10 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху.

У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством

Пунктом 2.9 (а) ПДР України забороняється керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння регламентується ст.266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У судовому засіданні факт незгоди особи, яка проходила огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння не встановлений, а тому порядок проведення огляду здійснений з додержанням вимог закону.

Факт вчинення адміністративного правопорушення встановлений у судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 255305 від 24.02.2025; актом огляду на стан сп`яніння; направленням на огляд до Тульчинської ЦРЛ; рапортом відповідальної особи Тульчинського РВП про отримання повідомлення про факт вчиненого правопорушення за ознаками крадіжки; результатом тесту № 4032, де зазначений позитивний результат огляду, а саме: 2,48 проміле; двома CD-диском з відеозаписом фіксації події; довідкою про наявність інформації про посвідчення водія із змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав посвідчення водія 23.03.2002 серії НОМЕР_3 , але таке перебуває у статусі «Вилучене».

Щодо заявленого захисником клопотання про застосування аналогії права, а саме застосування положень ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає таке.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, отримуючи посвідчення водія, яке надає право на керування транспортними засобами, ОСОБА_1 фактично взяв на себе обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, тобто на ОСОБА_1 , як на водія транспортного засобу, яке визнано законодавством джерелом підвищеної небезпеки, покладено обов`язок неухильно дотримуватись Правил дорожнього руху.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП є безальтернативною та передбачає лише один вид стягнення на водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Дана категорія правопорушень вчиняється водіями тільки свідомо та навмисно.

Твердження захисника про те, що норми КУпАП не містять аналогічної норми, яка передбачена ст.69 КК України, на думку суду, є необґрунтованими, адже положення КУпАП містять ст.22 КУпАП.

Однак, Законом України від 16.02.2021 року № 1231-ІХ заборонено застосування статті 22 КУпАП, до правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП, звільнення від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення.

Так, згідно вимог вказаної норми закону при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Проте, згідно примітки до ст.22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.

Отже, законодавець заборонив застосування положень ст. 22 КУпАП до правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП.

Тому стягнення за ст.130 КУпАП передбачає для водіїв лише стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

За наведених обставин клопотання захисника про застосування щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності положень ст.69 КК України є необґрунтованими та суперечать завданню КУпАП, оскільки при накладенні стягнення в справах про адміністративні правопорушення, застосовуються норми КУпАП.

Статтею 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Також судом враховано те, що ОСОБА_1 , вину не визнав, та намагався уникнути адміністративної відповідальності зазначаючи в судовому засіданні, що він не керував транспортним засобом, не розкаявся, а лише той факт, що він є військовослужбовцем та в зв`язку з позбавленням його водійських прав він не зможе виконувати свій військовий обов`язок, а також те що від його дій тяжких наслідків не настало, не дає суду законних підстав, з огляду на характер вчиненого діяння та значну суспільну небезпеку правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема те, що керування джерелом підвищеної небезпеки в стані алкогольного сп`яніння може привести до тяжких наслідків, задля задоволення клопотання захисника.

З огляду на зазначені обставини в їх сукупності, враховуючи, що відсутні законні підстави для задоволення клопотання захисника про застосування відносно ОСОБА_1 положень ст.69 КК України, в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді лише штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

При призначенні адміністративного стягнення прийнято до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, перевіривши існування обтяжуючих та пом`якшуючих обставин (судом не встановлено), дані про особу щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, вперше притягується до адміністративної відповідальності, не визнання ним своєї вини, його ставлення до скоєного, майновий та сімейний стан, характер вчиненого правопорушення, яке є потенційно загрозливим для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, у зв`язку з чим необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідає чинному законодавству та на розсуд суду є необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

В силу ст. 40-1 КУпАП, на підставі ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір, в розмірах встановлених законодавством України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 33-35, 40-1, 130 ч.1, 221, 268, 280, 283-285, 287, 289, КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката Кугутюка О.В. про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст. 69 КК України, відмовити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 17000,00 (Сімнадцять тисяч) гривень (Рахунок UA 4189 9998 0313 0801 4900 0002 001, Отримувач коштів ГУК у Вінницькій області/ Він.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) (ЕАП)) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (Один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), судовий збір на користь держави (отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, рахунок UA 0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 605,60 (Шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф підлягає сплаті у 15-денний строк з дня вручення постанови або залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копії платіжних документів подаються до органу, від імені якого накладено стягнення, у триденний строк з дня сплати.

Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, за умови несвоєчасної сплати штрафу та виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук