ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14 квітня 2025 рокуСправа №: 695/2881/24
Номер провадження 3/695/38/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Сіпка А.Ю., захисника адвоката Пилипенка Р.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 401909 від 05.07.2024 05 липня 2024р. о 21 год. 30 хв. на автодорозі Золотоноша Коробівка - Благодатне, 8 км. + 500 м., водій автомобіля ГАЗ 3302, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 керував з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» 6810, прилад 0528, тест №3986 із показником 2.64% у встановленому законом порядку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 свою вину заперечував повністю, вказував, що 05.07.2024р. він посварився із своєю співмешканкою та вирішив їхати ночувати до батька. За кермом автомобіля ГАЗ 3302 був його брат, який не впорався із керуванням та з`їхав у кювет. Коли приїхали працівники поліції то запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Працівник поліції діставши Драгер витер його ваткою, а тому був такий показник.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Пилипенко Р.Б. просив провадження по справі закрити з підстав, які викладені у письмових поясненнях, які були отримані судом 19.11.2024р.

Згідно вказаних письмових пояснень щодо протоколу від 05.07.2024р. адвокат Пилипенко Р.Б. просив суд закрити провадження у даній справі за відсутністю складу адміністративного проступку. Свої доводи адвокат Пилипенко Р.Б. мотивував тим, що з наданих до матеріалів справи відеозаписів не вбачається факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чи зупинки співробітниками поліції водія з вказаними ознаками. Таким чином матеріалами справи не доведено порушення п. 2.9 ПДР. Також вказував, що протокол містить нечітке формулювання дій ОСОБА_1 , а під час складення протоколу про адміністративне правопорушення були присутні співробітники слідчо-оперативної групи, які склали на місці протокол огляду місця події, що не був долучений до матеріалів цієї справи. У складених співробітниками поліції матеріалах відсутні підписи ОСОБА_1 про відмову від надання пояснень та ознайомлення з правами, які передбачені ст. 63 Конституції України. Крім того адвокат Пилипенко Р.Б. стверджує, що ОСОБА_1 заперечує зафіксовану у протоколі кількість алкоголю в крові та вважає дані приладу «Драгер 6810» некоректними. Зазначений вимірювальний прилад, на думку ОСОБА_1 та його захисника, не пройшов загальнообов`язкову сертифікацію в Україні та в матеріалах справи відсутні документи підтвердження щодо його повірки.

В ході розгляду матеріалів даної справи судом, за клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника були допитані свідки, які пояснили суду наступне:

- свідок ОСОБА_2 пояснив, що в літку 2024р. йому зателефонувала дружина ОСОБА_1 , яка повідомила його про те, що ОСОБА_1 з`їхав у кювет. Вони приїхали на місце пригоди витягувати автомобіль. Оскільки витягти його самотужки було неможливо то чекали трактора, щоб витягти автомобіль. В цей час проїжджали працівники поліції та помітивши їх зупинились. В подальшому працівники поліції забрали ОСОБА_1 до службового автомобіля та він не знає про що вони спілкувались. Вказує, що в його присутності ОСОБА_1 ніхто не пропонував проходити огляд на стан сп`яніння;

- свідок ОСОБА_3 пояснив, що 05.07.2024р. він приїхав до свого брата ОСОБА_1 та став свідком сварки між ним та його співмешканкою. ОСОБА_1 попросив його відвезти до його батька на автомобілі ГАЗ 3302. За кермом перебував він, а ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні та продовжував сваритися по мобільному телефону зі своєю співмешканкою. Він не впорався з керуванням автомобіля та з`їхав у кювет. Вони намагалися витягти автомобіль самотужки. Через півтори години приїхали працівники поліції, які почали з`ясовувати хто був за кермом автомобіля. ОСОБА_4 , щоб не було проблем у нього, почав казати, що за кермом перебував він;

- свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона є співмешканкою ОСОБА_1 05.07.2024р. вони відпочивали з друзями. Коли до них прийшов ОСОБА_3 то ОСОБА_6 зібрався їхати до свого батька та попросив свого брата, щоб той сів за кермо автомобіля. Через деякий час ОСОБА_1 зателефонував їй та повідомив, що вони з`їхали в кювет, а тому вона попросила кума відвезти її на місце пригоди. Поліцію ніхто не викликам, останні випадково проїжджали повз та помітили автомобіль в кюветі.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника, свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасого затримання транспортного засобу, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов"язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч.2 ст.251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки.

Згідно з вимогами ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пунктом 2.9 "а" Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 заборонено водіям керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Крім того, згідно ст.266 ч.5 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.2,3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкції), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України за №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі-поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до вимог п.п.6,7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розділом 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.

Згідно з п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Також, згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному під відеозапис та/або у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Дослідивши надані докази, виходячи із норм вказаного вище законодавства, суд дійшов до висновку, що обставини адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних та наявних у справі доказів, досліджених у судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 401909 від 05.07.2024. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення проводилась відеозйомка на поліцейську бодікамеру на підставі Закону України №1231-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху». ОСОБА_1 при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП був присутнім, зауважень або заперечень на цей протокол, викладені в ньому обставини та дії працівників поліції не зазначив, від підпису протоколу, надання пояснень у ньому відмовився, що зафіксовано на доданому до матеріалів справи відео. Сам протокол про адміністративне правопорушення складений належною посадовою особою та містить всі необхідні відомості та обставини вчинення правопорушення, останній відповідає вимогам ст., ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказом у справі, а отже є предметом оцінки суду у якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності

Некоректне викладення фактичних обставин події в протоколі, на що вказував захисник Сіпка А.Ю. не спростовує належним чином зафіксованих обставин вчинення правопорушення. Вказані у протоколі дані дають можливість чітко встановити обставини події, визначити склад правопорушення та не створюють двозначного розуміння тих чи інших обставин, не вказують на неналежну кваліфікацію дій ОСОБА_1 чи відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, тощо. Нечіткість формулювання події у протоколі про адміністративне правопорушення, яка в даному випадку є несуттєвою, не може спричинити автоматичне визнання останнього недопустимим доказом, а підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами.

За таких підстав суд не бере до уваги вказані доводи ОСОБА_1 та його захисника щодо некоректності формулювання події, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення та, з урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення як належний і допустимий доказ;

- результатом тесту газоаналізатора Alcotest 6820, ARCD-0528, тест №3986, згідно якого 05.07.2024 о 22:00 проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та встановлено позитивний результат 2.64 проміле.

ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Пилипенко Р.Б. заперечували зафіксовану у протоколі кількість алкоголю в крові вказуючи, що дані приладу «Драгер 6810» є некоректними, сам прилад не пройшов сертифікацію та відсутні дані щодо його повірки.

На вимогу представника ОСОБА_1 , адвоката Пилипенка Р.Б. судом було витребувано свідоцтво приладу Drager Alcotest 6810 ARCD 0528 про його державну реєстрацію, сертифікат Держлікслужби про відповідність цього приладу та письмові відомості щодо його повірки на момент проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння 05.07.2024 р.

За результатами вказаного запиту до суду надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а саме газоаналізатора Alcotest 6810 ARCD-0528 за №772/305, яке дійсне до 26.07.2024р. Також суду надано сертифікат затвердження типу вимірювальної техніки, який виданий 10.07.2007р.

Суд не приймає до уваги доводи захисника стосовно того, що алкотестер Драгер 6810 є несертифікованим приладом, що строк дії свідоцтва приладу алкотестер Драгер вичерпаний, а тому він не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ, оскільки ці доводи спростовуються наданим свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alcotest 6810, зав. №ARCD-0528, яке чинне до 26.07.2024 року.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Згідно з наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить 1 рік, про що свідчить долучене до матеріалів справи відповідне свідоцтво про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки, зокрема, газоаналізатора Alcotest 6810 № ARCD-0528, яким проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння.

З відео вбачається, що тестування проводилось без зовнішнього втручання в роботу приладу, будь-яких технічних помилок при його роботі не було встановлено.

Слід зазначити, що лише у разі незгоди особи, яка керує транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатом огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Незгоди з результатом огляду ОСОБА_1 не висловлював, даних про те, що останній наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я, матеріали справи також не містять.

За таких обставин дії поліцейських відповідають положенням КУпАП та Інструкції № 1452/735, а доводи про незгоду із результатами огляду на місці зупинки нічим не підтверджені та є лише спробою уникнути відповідальності.

Так,дослідивши усі докази у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що порушень працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 допущено не було.

За таких обставин суддя вважає доказ проходження огляду особи на стан сп`яніння, а саме результат тесту Alcotest 6810 у справі належними та допустимими доказами;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поліцейським СРПП Золотоніського РВП Євич Р.Г. проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Даргер 6810 та встановлено у даного водія позитивний результат2.64 проміле;

- направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.07.2024 до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня», згідно якого у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та в результаті проведеного огляду алкотестером Драгер, даний водій відмовився від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудної відеокамери, які приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення, та використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, та були досліджені у судовому засіданні, на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, під час безперервної відеофіксації, в результаті чого встановлено у водія ОСОБА_1 стан алкогольного сп`яніння 2.64 проміле, з яким він погодився, після чого був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому водій підписався.

Так, в матеріалах справи мається 2 диски.

Диск під умовною назвою №1 містить 6 відеофайлів.

На відеофайлі, під №0000021_1Z0084_4842_0023, зафіксовано як працівник поліції підходить до автомобіля ГАЗ 3302, який знаходиться в кюветі. Поруч із автомобілем знаходяться представники служби ДСНС та під`їжджає карета швидкої допомоги. Працівник поліції підходить до автомобіля ГАЗ 3302, біля якого стоїть ОСОБА_1 .. На запитання працівника поліції чи він сам був в автомобілі ОСОБА_1 чітко відповідає, що так, він був сам, що зафіксовано на 01 хв. 25 сек. вказаного відеозапису. На 08 хв. 58 сек. працівник поліції ОСОБА_1 пропонує пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та запитує, чи той вживав алкоголь. ОСОБА_1 відповідає ствердно, вказуючи, що алкоголь він вживав та проходить огляд на стан сп`яніння. Жодних заперечень як щодо результатів такого огляду чи щодо бажання пройти такий огляд в медичному закладі ОСОБА_1 не висловлює. В подальшому працівники поліції разом із ОСОБА_1 йдуть до автомобіля де складають матеріали про адміністративне правопорушення. На 18 хв. 12 сек. працівник поліції запитує причини чому ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем в стані сп`яніння на що останній відповідає, що вчинив вказані дії через сварку з дружиною.

На відеофайлі, під №0000021_1Z0084_1843_0024, зафіксовано як працівники поліції складають матеріали про адміністративне правопорушення та на 18 хв. 50 сек. вказаного відеозапису пропонують ОСОБА_1 надати свої пояснення стосовно обставини події, на що той відмовляється.

На відеофайлі, під №0000021_10077_4807-0018 зафіксовані зазначені події, які зафіксовані у відеофайлі, під №0000021_1Z0084_4842_0023, тільки з іншої камери. На 08 хв. 29 сек. вказаного відео файлу зафіксовано як ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер». Будь-яких заходів зовнішнього впливу працівників поліції на сам алкотестер вказаним відеозаписом не зафіксовано.

На відеофайлі, під №0000021_1Z0084_1843_0026 на 18 сек. зафіксовано як працівник поліції запитує чи буде ОСОБА_1 ставити підписи в протоколі та отримувати його копію, на що той відмовляється. Працівник поліції в присутності інших особі оголошує ОСОБА_1 , що відносно нього складено протокол про за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП. Жодних заперечень ОСОБА_1 не висловлював.

Інші відео файли містять інформацію про складення матеріалів щодо ОСОБА_1 .. Переглядом вказаних записів судом встановлено, що ні ОСОБА_1 ні будь-яка інша особа не заперечували а ні факту керування ним вказаним автомобілем, а ні обставин перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Диск під умовною назвою №2 містить чотири відеозаписи. Вказані відеозаписи містять фіксацію складення матеріалів справ про адміністративні правопорушення та додаткових відомостей до тих, що в4казані вище не мають.

Вказаний відеозапис дає можливість повно та об"єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Отже, в ході фіксації вказаних обставин під час складання протоколу стосовно ОСОБА_1 він не заперечував, що керував автомобілем та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 жодного разу не повідомив, що не погоджується з результатом зазначеного приладу, що транспортним засобом він не керував, а за кермом автомобіля перебувала інша особа. Будь-які інші особи також цього не заявляли.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.

Суд також зауважує і про те, що вказані відеозаписи суперечать та спростовують поясненням наведених вище свідків та ОСОБА_1 в тому числі щодо протирання алкотестера ватою працівниками поліції, а тому суд сприймає такі пояснення критично.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.

Щодо відсутності доказів факту керування транспортним засобом та не фіксування працівниками поліції факту керування транспортним засобом суд вказує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції прибули на місце події, де відбулася дорожньо-транспортна пригода, що вбачається із вказаних вище відеозаписів. До матеріалів справи додано копію протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №401910 від 05.07.2024р., складений відносно ОСОБА_1 за порушення вимог п. 12.1 та 13.1 ПДР, який був складений на місці вказаної події та про складення якого ОСОБА_1 працівники поліції повідомляли під відеозапис, про що вказувалось вище.

Судом встановлено, що постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.09.2024р. ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вина останнього стверджується в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №401910 від 05.07.2024 року.

Вказана інформація міститься у відкритих джерелах в тому числі розміщена на сайті суду.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що працівники поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , а приїхали на місце ДТП.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.9 "а" ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Під час огляду відеозаписів було встановлено, що з боку працівників поліції відсутні будь-які ознаки впливу на ОСОБА_1 та упередженості до нього з боку зазначених осіб. Дії працівника поліції в частині правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржував в передбаченому законом порядку. Заперечень до адміністративного матеріалу по складеному протоколу про адміністративне правопорушення не подав.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції № 1395 від 07.11.2015, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про невідповідність внесених до протоколу даних, зокрема про незгоду з результатом приладу Драгер, про те, що не керував транспортним засобом, не заявляв.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Таким чином, огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 проведено відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, про що складено необхідні документи.

Зазначене повністю спростовує доводи захисника про порушення процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Суд зазначає, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст.130 ч. 1 КУпАП, обґрунтовані та визначені законом, оскільки ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 2.9 "а " Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд не бере до уваги доводи захисника про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, та що факт керування транспортним засобом не зафіксовано на нагрудну бодікамеру, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме: відомостями зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення; відеозаписом із нагрудної камери патрульних поліції, з якого встановлено, що водій не заперечував, що перебував за кермом автомобіля та вживав алкогольні напої, вказував, що в автомобілі він був один, інших осіб не називав, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, з результатом якого він погодився. ОСОБА_1 жодного разу не повідомив, що не погоджується з результатом зазначеного приладу, що транспортним засобом він не керував, а за кермом автомобіля перебувала інша особа. Будь-які інші особи також цього не заявляли.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, судом встановлено, що ОСОБА_1 на час інкримінованих подій був особою, яка порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Посилання сторони захисту на те, що матеріалами не зафіксовано наявність ознак сп"яніння у ОСОБА_1 не має істотного значення, адже особою, уповноваженою на складання протоколу було достовірно встановлено про перебування особи в стані алкогольного сп"яніння, а не знаходження з ознаками такого сп"яніння.

Суд визнає, що у протоколі про адміністративне правпорушення особою, уповноваженою на складання протоколу не зазначено який саме із семи підпунктів пункту 2.9 Правил дорожнього руху порушено ОСОБА_1 .. Разом з тим, фактичні дані письмових доказів беззаперечно свідчать, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 "а " Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Стосовно всіх інших доводів та заперечень адвоката, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 статті 6 Конвенції зобов"язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов"язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00 від 18 липня 2006 року).

Доводи, зазначені під час розгляду даної справи з боку захисту, не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що норми Закону, наведені захисником, не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Судом не встановлено порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вина його доведена встановленими судом доказами «поза розумним сумнівом».

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими у судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що згідно ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи та ступеню вини, характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке передбачене санкцією зазначеної статті КУпАП, є основним стягненням, а не додатковим.

При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Накладення адміністративного стягнення на у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2025 року складає 605,60 грн.

Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Керуючись ст. ст. 9, 23, 30, 40-1, 130, 245, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Л.В. Середа