Справа № 577/1665/25
Провадження № 3/577/509/25

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Галяна С.В.

за участю секретаря судового засідання Іваненко Н.В.

особи, щодо якої вирішується питання

про притягнення до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

адвоката Соляника Д.О.

розглянувши матеріали, які надійшли від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №277530 від 21 березня 2025 року ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки вона 21 березня 2025 року о 10 год. 07 хв. по вул. Пушкіна в м. Конотоп Сумської області, керуючи т/з Шевроле Лачетті державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи неуважною, не стеживши за дорожньою обстановкою, здійснила зіткнення з автомобілем марки ДАФ державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 в судовому засіданні просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Соляник Д.О. просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з тим, що адміністративне провадження щодо водія ОСОБА_1 порушено на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №277530 від 21.03.2025 року, складеного інспектором ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області сержантом поліції Грудій І.С. Відносно іншого учасника ДТП водія ОСОБА_2 також складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП. Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.03.2025 року у праві №577/1666/25 водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: дорожня транспортна-пригода, яка мала місце 21 березня 2025 року о 10:07 год. в м. Конотоп по вул. Пушкіна, 2, сталася внаслідок порушень ПДР з боку водія ОСОБА_2 , які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками ДТП у виді пошкодження транспортних засобів. Не погоджуючись із суттю адміністративного правопорушення, викладеною у протоколі, заперечують наявність порушень вказаних в ньому положень Правил дорожнього руху та взагалі вини водія ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Обставини та суть правопорушення, викладені в протоколі відносно ОСОБА_1 не відповідають дійсним обставинам пригоди та не враховують положення Правил дорожнього руху України. При складені протоколу поліцейський, який сам не був свідком події, керувався лише своїми суб`єктивними міркуваннями, ігноруючи відсутність об`єктивної можливості у водія ОСОБА_1 передбачити рух автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював маневр поворот праворуч не з крайнього положення, при цьому, враховуючи габарити фури під його керуванням, не впевнився, що його маневр не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху та не здійснив відповідних заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, при цьому не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не впевнився в безпечності свого маневру та здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Згідно п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. За приписом п. 10.4 ПДР України, перед поворотом направо або наліво водій зобов`язаний заздалегідь зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Відповідно до п. 10.6. ПДР України «якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб». Враховуючи вищенаведені положення ПДР України, об`єктивні факти вказують на неправомірність складення протоколу відносно водія ОСОБА_1 та на очевидну вину лише одного учасника ДТП - водія ОСОБА_2 . Водій ОСОБА_1 належним чином виконуючи вимоги ПДР України мала право розраховувати, що інші учасники дорожнього руху теж виконують Правила дорожнього руху України, тому під час руху переконавшись в безпечності своїх дій, вона не повинна та не зобов`язана відповідно вимог п.п.1.3. 1.5. ПДР передбачити, що інший учасник, дорожнього руху водій ОСОБА_2 , нехтуючи своїм здоров`ям та життям, порушуючи ПДР, буде здійснювати поворот праворуч не з крайньої правої проїзної частини. Вважає, що саме наявність порушень ПДР України з боку водія ОСОБА_2 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП та виключає наявність порушень ПДР України з боку водія ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він рухався зі сторони Хлібзаводу на вул. Пушкіна, щоб повернути праворуч на вказану вулицю стояв у лівій смузі, оскільки машина габаритна.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши представлені докази, дійшов наступного висновку.

Адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ст. 124 КУпАП настає за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження зокрема транспортних засобів.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, та встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Таким чином для притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП необхідно встановити допущення нею ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортних засобів, а також причинний зв`язок між порушеннями та наслідком.

Відсутність хоча б однієї із цих ознак виключає відповідальність.

У даному випадку ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог пункту 2.3.б ПДР, який повинен бути доведений певними доказами.

У частині 1 ст. 2 КУпАП закріплено, що законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.1 і ч.2 ст.7 КУпАП).

За положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Ці обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності тощо, а згідно ч. 2 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

У згаданій позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Жодного належного та допустимого доказу вини ОСОБА_1 у ДТП суду не представлено.

На схемі доданій до протоколу про адміністративне правопорушення лише зафіксовано розташування т/з, вже після скоєння ДТП (а.с. 2).

Із пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , фото місця ДТП вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 рухався в крайній правій полосі, а ОСОБА_2 рухався в лівій та виявлені на автомобілях пошкодження вказують, що зіткнення відбулось під час спроби водієм ОСОБА_2 виконати маневр повороту праворуч з лівої смуги, оскільки його автомобіль є габаритним. Отже, у зв`язку з порушеннями ПДР допущених саме останнім, які перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП, і сталося зіткнення транспортних засобів, що було встановлено в ході розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_2 та притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

Керуючись: ст.ст. 124, 247 ч.1 п.1, 284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: С. В. Галян