Провадження № 33/824/984/2025 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Вороніна А.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Гармаша М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Харчука Олександра Петровича на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 25 грудня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 06.09.2024, о 18:40, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», н/з НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Будівельників, 10, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Mitsubishi Outlander», н/з НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу з матеріальними збитками. Своїми діями водій порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 06.09.2024, о 18:40, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на боді-камеру 473919, 473632. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Закрито провадження за ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Харчук О.П подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.

Крім того, захисник вказує, що відомості, які зазначені у протоколі не відповідають фактичним обставинам справи та наявним в матеріалах справи документам та відеозапису з нагрудних камер співробітників поліції.

Разом з тим, сторона захисту наголошує на тому, що ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Оскільки, як вбачається із пояснень ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом та під час незначного зіткнення з іншим автомобілем він був абсолютно тверезий. А алкоголь він вжив уже після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки перебував в стресовому стані викликаному, як самим фактом ДТП, так і поведінкою власника іншого автомобіля.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, яка викладена в протоколі, не відповідає фактичним обставинам справи, зокрема зафіксованим на відеозаписі, оскільки виходячи зі змісту тих даних, які містяться на відео та з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що співробітники поліції повинні були скласти відносно ОСОБА_1 протокол за порушення вимог п. 2.10.Є Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст.130 КУпАП.

Також, докази, долучені поліцейськими до протоколу не підтверджують обставин, зазначених у фабулі протоколу, зокрема щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Поряд із цим, сторона захисту вказує на те, що матеріали справи не містять висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» про перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, що у свою чергу вказує на відсутність складу правопорушення. Однак, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржувану постанову, вказані обставини до уваги не взяв та не надав їм належної правової оцінки.

До того ж, захисник вказує на те, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не можуть бути взяті до уваги судом в якості доказу, оскільки між вказаними особами та ОСОБА_1 був конфлікт, в ході якого ОСОБА_2 , поводив себе агресивно та погрожував фізичною розправою.

Також, під час розгляду справи в суді першої інстанції, сторона захисту звертала увагу суду на те, що з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що під час складання відносно нього протоколу, йому як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не були роз`ясненні його права та обов`язки, в тому числі і право на захист.

Відтак, в силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів, а також беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, сторона захисту вважає що постанова в частині його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню в цій частині, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника Гармаша М.Ю., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення ОСОБА_1 , який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримався наведених вимог закону.

Вислухавши ОСОБА_1 , який визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю, проте, не визнав вину за ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Харчука О.П., який просив закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення; вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що крім протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №441770 та ААД №441769 від 06.09.2024, зміст яких відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчинених адміністративних правопорушеннях підтверджується:

- схемою місця ДТП від 06.09.2024;

- поясненнями учасників ДТП від 06.09.20204 ОСОБА_2 ;

- поясненнями свідка ОСОБА_3 від 06.09.2024;

- направленням від 06.09.202024 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції;

- відеозаписами з нагрудної камери патрульного поліцейського 473865, 472344, з яких вбачається, що 06.09.2024 працівники поліції на місці ДТП виявили ознаки у водія ОСОБА_1 та декілька разів о 19:58, 19:59 запропоновували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці події або у медичному закладі у лікаря-нарколога, однак останній категорично відмовився;

- постановами про накладення адміністративних стягнень серії ЕНА № 2995356 та серії ЕНА № 2995553 від 06.09.2024.

Проте, оскільки на момент розгляду справи у суді, строки притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, встановлені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закінчились, суд у цій частині закрив провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, визнавши ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувавши до нього адміністративне стягнення в межах вказаної норми закону.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційній скарзі не оскаржується, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що постанова суду першої інстанції в цій частині є обґрунтованою та законною, а тому постанова суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП за обставин, встановлених судом, то апеляційний суд приходить такого висновку.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за відповідною частиною ст. 130 КУпАП.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського у разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Перевіркою матеріалів встановлено, що 06.09.2024 відносно ОСОБА_4 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 441769, за змістом якого 06.09.2024, о 18:40 ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на боді-камеру 473919, 473632. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

До протоколів про адміністративні правопорушення долучені схема ДТП, пояснення іншого водія - ОСОБА_2 щодо обставин ДТП та про те що інший водій мав ознаки алкогольного сп`яніння, пояснення свідка ОСОБА_3 як щодо обставин ДТП, так і щодо того, що водій автомобіля Волькваген мав ознаки алкогольного сп`яніння; диск з відеозаписом подій.

Таким чином, з сукупності досліджених доказів встановлено, що працівниками поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_1 в останнього виявлені ознаки, які можуть свідчити про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_1 працівником поліції була висунута вимога пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі, на що останній відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор інспектора патрульної поліції.

Дані відео фіксації підтверджують вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння та висловлену відмову водія від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння, складання протоколу про адміністративне правопорушення відносного ОСОБА_5 , у тому числі й за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і обставини, зафіксовані на відеозаписі, повністю відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що працівниками поліції не були роз`яснені ОСОБА_1 його права, а також про те, що останній вживав алкогольний напій після ДТП, були ретельно перевірені судом першої інстанції та знайшли своє законне, обґрунтоване та вмотивоване спростування в оскаржуваному судовому рішенні.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

З наявної у справі сукупності доказів встановлено, що ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння на місці або у закладі охорони здоров`я, і вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються матеріалами провадження.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду справи обставини, апеляційний суд доходить висновку, що постанова місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за встановлених судом обставин відповідає вимогам закону, обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, місцевим судом досліджені повно та об`єктивно, у зв`язку з чим постанова судді місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою та підстави для її скасування відсутні, а, відтак, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Харчука О.П. до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Харчука Олександра Петровича - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 25 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко