ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/819/87/25 Доповідач в апеляційної інстанції Батрак В.В.
Категорія: ч.1 ст.172-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року Херсонський апеляційний суд під головуванням судді Батрака В.В., за участю секретаря Середюка М.С., прокурора Гончарова В.Г., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 її представника адвоката Мокіної І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за клопотанням про поновлення строку та апеляційною скаргою адвоката Мокіної І.В. на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 05 березня 2025 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, з вищою освітою, не одружену, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. з конфіскацією винагороди від роботи за сумісництвом у сумі 79 110 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір на в розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу планування та забудови Суворовського району управління містобудування та архітектури департаменту містобудування, архітектури та земельних ресурсів Херсонської міської ради, тобто будучи посадовою особою місцевого самоврядування, а отже, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-4 КУпАП, суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, та відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, будучи обізнаною стосовно обмежень і заборон, передбачених ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», не будучи, відповідно до п. 2-8 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», віднесеною до першої-третьої категорій посад в органах місцевого самоврядування, перебуваючи в оплачуваній відпустці та не перебуваючи у простої, маючи об`єктивну можливість діяти у відповідності до вимог Закону України «Про запобігання корупції», виконуючи свої службові обов`язки, порушила обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, визначені п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: у період з 07.12.2023 по 29.02.2024 займалася іншою оплачуваною діяльністю у вигляді керування проектами, яка не є викладацькою, науковою та творчою, медичною та суддівською практикою, інструкторською практикою із спорту, за зайняття якої протягом грудня 2023 року по лютий 2024 року отримала від Благодійної організації «Благодійний фонд «Я-Херсон» (ЄРДПОУ 44863719) винагороду у сукупному розмірі 79110 гривень. Своїми діями, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, а саме: порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Вищевказані дії ОСОБА_1 суд першої інстанції кваліфікував за ч.1 ст.172-4 КУпАП як порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції адвокат Мокіна І.В. подала на неї апеляційну скаргу, разом з лопотанням про поновлення їй строку на апеляційне оскарження, в якій просить її скасувати, а провадження закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, неповне встановлення судом всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як зазначає апелянт, з протоколу про адміністративне правопорушення , складеному 26.11. 2024 року оперуповноваженим УСР в Херсонській області ДСР НПУ Сутулою К.О., вбачається, що ОСОБА_1 подала декларацію особи , уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 28.03.2024 року о 14:12, а потім повторно при звільненні 04.07.2024 року, де задекларувала отримання заробітної платні за сумісництвом від БО «Благодійний фонд «Я-Херсон». Тобто, ОСОБА_1 двічі повідомила НАЗК про отримання заробітної платні за сумісництвом шляхом подання декларацій, після чого отримала від НАЗК на електронну пошту відповідні повідомлення про отримання декларацій.

Згідно ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного корупцією може бути накладено протягом б місяців з дня його виявлення, але не пізніше 2 років з дня його вчинення. При цьому, днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова ВС від 28.02.2019р., справа № 149/2498/17).

Як вбачається з судової практики наголошує, момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення. Факт виявлення правопорушення є окремою подією, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.

Також, апелянт зазначає про те, що в оскаржуваній постанові, суд зазначив, що початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли особою уповноваженою на складання протоколу, зібрано та проаналізовано необхідні докази та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Як вбачається з матеріалів справи, органом уповноваженим на складання протоколу, а саме УСР в Херсонській області ДСР НПУ, докази було зібрано у повному обсязі, і особу було встановлено ще 16.08.2024 року, Як убачається з матеріалів справи, інформація про корупційне правопорушення та особу, яка його вчинила , була наявна в УСР в Херсонській області ДСР НПУ вже 09.08.2024 року. Матеріали на запити щодо ОСОБА_1 надійшли до УСР в Херсонській області ДСР НПУ наступним чином: - від начальника ХМВА Р.Мрочка 16.08.2024 року; - від БО « БФ «Я-Херсон» 14.08.2024р. що підтверджується відповіддю БО « БФ «Я-Херсон» від 11.03.2025 року № 11/03 на адвокатський запит № 1-М від 10.03.2025 року. Згідно вищезазначеної довідки БО «БФ «Я-Херсон» «запит начальника УСР у Херсонській області ДСР НПУ Григорія Невкритого від 09.08.2024р. № 2510/55/120/01-2024 щодо надання довідки про заробітну платню ОСОБА_1 та трудового договору, укладеного з нею, надійшов електронною поштою до БО «Благодійний Фонд «Я-Херсон» 12.08.2024р. Відповідь на запит начальнику УСР в Херсонській області ДСР НПУ Г.Невкритому було надано Благодійною організацією «Благодійний Фонд « Я-Херсон» 14.08.2024р. електронною поштою, тобто у встановлений у запиті спосіб та термін - не пізніше 15.08.2024 року. На виконання запиту було надано довідку про заробітну платню ОСОБА_1 № ЯХСЮ-000007 від 13.08.2024р. та трудовий договір № 4 від 26.09.2023року; повторно, а саме у жовтні 2024 року або в інший час, УСР в Херсонській області ДСР НПУ до БО « Благодійний Фонд «Я-Херсон» з цього приводу не зверталося». Таким чином, штамп оперуповноваженого ОСОБА_3 з датою «11.10.24.» та вхідним номером «1409», який є на довідці від 13.08.24р. про заробітну платню ОСОБА_1 не відображає дійсного часу отримання уповноваженим органом цих документів від БО « БФ « Я-Херсон». Це підтверджується відповіддю БО «БФ «Я- Херсон» на адвокатський запит № 1-М.

Підсумовуючи викладене, інформація про правопорушення та особу, яка його вчинила була наявна у органу, уповноваженого на складання протоколу, 09.08.2024р., а всі витребувані документи, які є матеріалами справи, тобто докази, повністю надійшли на адресу вказаного органу станом на 16 08.2024 року. Згідно вимог ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення мав бути складеним не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Зазначену вимогу закону особою, що склала протокол, було грубо порушено.

Крім того, провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочате лише за наявності відповідних приводів та підстав. Законними приводами для порушення адміністративного провадження можуть бути: - заяви і повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості, громадян; - повідомлення, опубліковані у пресі; - безпосереднє виявлення уповноваженим суб`єктом ознак корупційного правопорушення.

Як убачається з матеріалів справи, жодної з цих законних підстав або приводів немає. У справі відсутні рапорти, повідомлення, або будь-які джерела набуття інформації про вчинення адміністративного правопорушення. Проте, 09.08.2024 року у своїх запитах начальник УСР в Херсонській області ДСР НПУ Г.Невкритий наголошує, що управлінням проводиться перевірка порушення колишнім заступником начальника управління, начальником відділу планування та забудови міста управління містобудування та архітектури ОСОБА_1 вимог ст. 25 ЗУ « Про запобігання корупції» ( ст. 172-4 КУпАП). Таким чином, станом на 09.08.2024р. УСР в Херсонській області ДСР НПУ вже мав інформацію і про особу, і про правопорушення. Оскільки УСР ДСР НПУ є оперативним підрозділом, то використовуючи вказану інформацію як підставу для початку адміністративного провадження, повинен був надати її у матеріали справи. Відсутність у справі відомостей про джерело виявлення порушення взагалі ставить під сумнів законність провадження у цій справі.

Таким чином, станом на 09.08.2024 року уповноважена особа володіла інформацією про конкретне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, конкретну особу з конкретною посадою - ОСОБА_1 , а 16.08.2024 року отримала у повному обсязі документи, які використала як докази, склавши протокол через 3 місяці та 10 днів, замість передбачених законом 24 годин.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор зазначає про законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, зважаючи на, що просить її залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивовано тим, 26.03.2025 року апелянтом отримана копія постанови Херсонського апеляційного суду від 21.03.2025 року, якої повернуто її апеляційну скаргу, подану у строку визначені КУпАП, у зв`язку з не долученням до неї свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю. На виконання вищевказаною постанови суду апеляційної інстанції, апелянтом на наступний день направлено апеляційну скаргу та долучено до неї, в тому числі і свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю.

Заслухавши суддю - доповідача, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника на підтримання доводів клопотання та апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти їх задоволення, вивчивши та перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Зважаючи на обставини зазначені адвокатом Мокіною І.В., як поважні та з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на оскарження рішення суду першої інстанції, пропущений строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді зазначеної справи у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Зі змісту апеляційної скарги адвоката Мокіної І.В., вбачається, що вона не містить жодного доводу щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, а вона просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Зважаючи на те, що доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, та кваліфікація її дій не оспорюються, апеляційний суд не вдається до оцінки висновків суду в даній частині та констатує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, а саме порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновком суду 1-ої інстанції у частині вирішення питання про дотримання строку накладення адміністративного стягнення з таких підстав.

Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 13 «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» від 25.05.1998 року для своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи судам необхідно звертати увагу на роз`яснення в кожній справі таких питань, зокрема чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

При цьому, для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими (особою чи органом державної влади). При цьому складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є лише окремою процесуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту порушення, пов`язаного з корупцією (факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення). Факт виявлення порушення - це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення, тобто моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими (особою чи органом державної влади). Складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є окремою процесуальною дією. Сам протокол фактично є суб`єктивний виклад свого бачення уповноваженою особою та фіксація обставин певної події на основі наявних доказів.

Тобто, якщо до Національного агентства з питань запобігання корупції, Національної поліції від викривача, надійшло повідомлення про вчинення особою порушення, пов`язаного з корупцією, то моментом виявлення порушення є час надходження цього повідомлення до відповідного уповноваженого органу, а якщо ідентичні повідомлення надійшли до різних органів, чи посадових осіб, уповноважених складати такі протоколи, моментом виявлення вважається перше (за часом отримання) надходження такого повідомлення до уповноваженого (органу чи особи)

Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Як вбачається з матеріалів провадження, в тому числі Протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією №97/2024 від 26.11.2024 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу планування та забудови Суворовського району управління містобудування та архітектури департаменту містобудування, архітектури та земельних ресурсів Херсонської міської ради, тобто будучи посадовою особою місцевого самоврядування, а отже, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-4 КУпАП, суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, та відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, будучи обізнаною стосовно обмежень і заборон, передбачених ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», не будучи, відповідно до п. 2-8 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», віднесеною до першої-третьої категорій посад в органах місцевого самоврядування, перебуваючи в оплачуваній відпустці та не перебуваючи у простої, маючи об`єктивну можливість діяти у відповідності до вимог Закону України «Про запобігання корупції», виконуючи свої службові обов`язки, порушила обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, визначені п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: у період з 07.12.2023 по 29.02.2024 займалася іншою оплачуваною діяльністю у вигляді керування проектами, яка не є викладацькою, науковою та творчою, медичною та суддівською практикою, інструкторською практикою із спорту, за зайняття якої протягом грудня 2023 року по лютий 2024 року отримала від Благодійної організації «Благодійний фонд «Я-Херсон» (ЄРДПОУ 44863719) винагороду у сукупному розмірі 79110 гривень.

З листів №2512/55/120/01-2024 та №2510/55/120/01-2024 від 09.08.2024 року Управління стратегічних розслідувань в Херсонській області, адресованих Начальникові Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області Роману Мрачко та Благодійній організації «Благодійний фонд» Я Херсон», відповідно, вбачається, що зазначеним Управлінням проводиться перевірка можливого порушення колишнім заступником Начальника управління, начальником відділу планування та забудови міста управління містобудування та архітектури департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради ОСОБА_1 вимог ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» (ч. 1 ст. 172-4 КУпАП).

З огляду на викладене, з урахуванням відомостей, які містяться в матеріалах провадження, датою виявлення правопорушення, є саме 09 серпня 2024 року. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, був складений лише 26 листопада 2024 року.

29 січня 2025 року постановою Херсонського міського суду Херсонської області строк розгляду даної адміністративної справи був зупинений, а постановою від 14 лютого 2025 року поновлений.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суду першої інстанції провадження стосовно ОСОБА_1 , із прийняттям зазначеної постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, розглянуто 05 березня 2025 року, тобто після спливу шестимісячного строку з дня виявлення адміністративних правопорушень.

З огляду на викладене та приписи ч. 4 ст. 38 КУпАП, апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції про можливість накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення нею адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки строк накладення адміністративного стягнення, визначений ч. 4 ст. 38 КУпАП, сплив.

Апеляційний суд під час розгляду зазначеної справи також враховує практику Європейського Суду з прав людини (п. 137 рішення від 09.01.2013 у справі «Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbingsand Others v. The United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про те, що судом першої інстанції був залишений поза увагою той факт, що на момент розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, спливли строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП про що слушно йдеться в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що з дня виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією (протокол №97/2024 від 26.11.2024 року), пройшло більше шести місяців (дата виявлення правопорушень 09.08.2024 року), а отже спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності, а провадження у справі підлягає закриттю з цих підстав.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, зважаючи на що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з постановленням нової.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Мокіної Інни Володимирівни, задовольнити.

Поновити представнику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокату Мокіної І.В. строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 05 березня 2025 року, стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Мокіної Інни Володимирівни, задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 05 березня 2025 року, стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ХЕРСОНСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В.БАТРАК