Номер провадження: 33/813/889/25
Номер справи місцевого суду: 498/1528/24
Головуючий у першій інстанції Чернецька Н. С.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвокат Гарбуза Вячеслава Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 23.01.2025 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 468135 від 04.07.2024 року встановлено, що 04 липня 2024 року о 07 год. 40 хв. в с. Новопетрівка по вул. Центральній Роздільнянського району Одеської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Renault Megan НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Згідно висновку Роздільнянської багатопрофільної лікарні № 68 від 04.07.2024 року, ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння 0,4 проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Одеського апеляційного суду 28 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 подану у строки передбачені ст.294 КУпАП - повернуто з підстав того, що матеріали справи не містять витяг з договору про надання правничої допомоги, засвідченого підписами адвоката Гарбуза В.С. та ОСОБА_1

12 березня 2025 року апелянт повторно звернувся з апеляційною скаргою.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 23.01.2025 року, прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 не винуватим, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що поліцейськими в порушення вимог Інструкції не було повідомлено ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а відеозапис свідчить про відсутність таких ознак, при чому останній заперечував, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вважали, що поліцейськими порушено вимоги Інструкції та в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено у який спосіб проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а наявний висновок №68 складений 07.07.2024 року містить суперечливі відомості .

Зазначали, що складений поліцейськими акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не відповідає вимогам Інструкції та має суперечливі відомості, які не узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення, а тому вважали його ненанлежним та недопустимим доказом.

Вважали, що судом першої інстанції взято до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , які останній нікому не надавав, а тому підстав вважати їх допустимим доказом немає.

Посилання суду першої інстанції на постанову серії ББА № 256491, складену поліцейським щодо відсутності у ОСОБА_1 поліса обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, є необґрунтованим та не може бути належним та допустимим доказом його перебування у стані сп?яніння. Адже цей документ не містить жодних відомостей про стан водія, методи перевірки чи встановлені ознаки сп?яніння, що робить його юридично непридатним для підтвердження вини за ч. 1 ст. 130 КУПАП.

Явка в судове засідання

Сторони були повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином , судове засідання проведено в режимі відеоконференцзв`язку з адвокатом Гарбузом В.С..

Позиція апеляційного суду

Заслухавши адвоката Гарбуза В.С., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Оскаржувана постанова Великомихайлівського районного суду Одеської області була постановлена 23.01.2025 року, вперше апеляційну скаргу було подано 01.02.2025 року, яку було повернуто постановою Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2025 року, вдруге апеляційну скаргу подано 12.03.2025 року суд враховує поважні причини викладені в клопотанні про поновлення строку з огляду на наступне.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити Гарбузу В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Великомихайлівського районного суду Одеської області від 23 січня 2025 року.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно результату газоаналізатору «Алкофор 307» вбачається, що при перевірці водія ОСОБА_1 на вміст алкоголю в крові на час зупинки за управлінням транспортного засобу, у останнього було виявлено 0,4 проміле алкоголю в видихуваному повітрі.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема відеозапису з відеокамери поліцейського, ОСОБА_1 заявив незгоду з проходженням тесту драгер на місці, а незгоди з результатами огляду, проведеного в медичному закладі ОСОБА_1 не заявляв.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №468135 від 04.07.2024 року;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ББА№ 256491;

-диском з відеозаписом.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлені обставини справи , а саме 04 липня 2024 року о 07 год. 40 хв. в с. Новопетрівка по вул. Центральній Роздільнянського району Одеської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Renault Megan НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Згідно висновку Роздільнянської багатопрофільної лікарні № 68 від 04.07.2024 року, ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння 0,4 проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазанчені обставини встановлені висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 68 .

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого вбачається, що огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Алкофор 307», та за результатом проходження тесту у водія ОСОБА_1 було виявлено 0,4 проміле алкоголю в видихуваному повітрі, відповідно до якого ОСОБА_1 проставив підпис в графі з результатом згоден.

Відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, зафіксовано, що ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції на території блок-посту, в ході перевірки документів у ОСОБА_1 було виявлено відсутність полісу цивільного страхування транспортного засобу , а також були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння через, що поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 не погодився проходити такий огляд на місці та зазначив, що пройде такий огляд в медичному закладі, при цьому поліцейськими було роз`яснено його права щодо проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, та останній пройшов огляд в медичному закладі, результати якого виявлено позитивними та встановлено стан алкогольного сп`яніння легкого ступеня який дорівнює 0,4 проміле парів алкоголю в видихуваному ОСОБА_1 повітрі. Після чого ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, надано його копію, про що ОСОБА_1 в протоколі та в акті огляду на стан сп`яніння проставив відповідні підписи.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги, що поліцейськими в порушення вимог Інструкції не було повідомлено ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а відеозапис свідчить про відсутність таких ознак, при чому останній заперечував, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає такі доводи не слушними, адже з відеозапису наявного в матеріалах справи поліцейськими в ході перевірки документів ОСОБА_1 останньому повідомлено, що в нього з порожнини рота відчувається різкий запах алкоголю, крім того доказів оскарження дій поліцейських в матеріалах справи за результатами апеляційного перегляду справи не встановлено.

Твердження сторони захисту, що поліцейськими порушено вимоги Інструкції та в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено у який спосіб проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а наявний висновок №68 складений 07.07.2024 року містить суперечливі відомості, апеляційний суд вважає таким, що необґрунтований належними доказами, адже з відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що висновок №68 був складений і засвідчений підписом лікаря, який проводив огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 того ж дня 04.07.2024 року та внаслідок отримання поліцейськими такого висновку того ж дня складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Також апеляційний суд звертає увагу, що такі доводи не доведено належними доказами оскарження осіб уповноважених на складання таких висновків, у встановленому законом порядку.

Стосовно доводів апеляції, що складений поліцейськими акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не відповідає вимогам Інструкції та має суперечливі відомості, апеляційний суд вважає не слушними, адже такі доводи необґрунтовані належними та допустимими доказами оскарження у встановленому законом порядку дій чи бездіяльності поліцейських.

Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції взято до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , які останній нікому не надавав, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції клопотання про закриття провадження у справі надане адвокатом Гарбуз В.С. (а.с.29-31) трактувалось як пояснення ОСОБА_1 з позиції незгоди, тобто судом першої інстанції в такий спосіб надано процесуальної оцінки позиції сторони захисту стосовно вказаного клопотання .

Доводи апеляційної скарги, щодо посилання суду першої інстанції на постанову серії ББА № 256491, складену поліцейським щодо відсутності у ОСОБА_1 поліса обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, підтверджує в сукупності підстави для перевірки та зупинки транспортного засобу, які оскаржують у встановленому законом порядку застосуванням принципу стадійності, та не підлягають оскарженню під час розгляду справи за вчинене правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП, а для цієї справи має значення лише дійсність складеної поліцейськими вищевказаної постанови.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Гарбуза Вячеслава Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Великомихайлівського районного суду Одеської області від 23.01.2025 року задовольнити.

Поновити адвокату Гарбузу Вячеславу Сергійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Великомихайлівського районного суду Одеської області від 23.01.2025 року.

Апеляційну скаргу Гарбуза Вячеслава Сергійовича який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 23.01.2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 11 квітня 2025 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький