ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1172/25 Справа № 243/2426/25 Суддя у 1-й інстанції - Пронін С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М.,

при секретарі судового засідання Сербіної І.В.,

за участю захисника адвоката Щербініна Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника адвоката Щербініна Є.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , наводчика розрахунку, солдата, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн., -

в с т а н о в и л а :

постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 15 березня 2025 року о 15 годині 00 хвилин військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані у АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На зазначену постанову захисник адвокат Щербінін Є.М., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Вказує, що суд не повністю з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що спричинило необґрунтоване застосування стягнення. Судом першої інстанції не надано правової оцінки порядку збору доказів та процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками правоохоронного органу.

Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення, складено із порушенням норм КУпАП, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не викладена суть правопорушення, не зрозуміло за що саме настає відповідальність. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази перебування та виконання військових службових обов`язків ОСОБА_1 . Звертає увагу, що ОСОБА_1 інкримінується скоєння правопорушення в цілому у АДРЕСА_2 , що не є окремо територією військової частини, тому й подальший безпідставний огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та не відповідність змісту протоколу дійсним обставинам.

Зазначає, що в порушення вимог Інструкції, в протоколі не зазначено нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Крім того, у протоколі зазначено, про позитивну пробу на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням СТЗ №1329 від 15.03.2025, час огляду 16:13, однак в матеріалах справи вказаний відсутній та мається інший акт №1572 від 15.03.2025 року, який не зазначений адміністративним протоколом.

Стверджує, що посадова особа при складанні адміністративного протоколу та збору матеріалів адміністративного правопорушення, грубо порушила вимоги пунктів 5,6,7,8,10 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил,

Вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки не проведено та не складено Акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а саме не долучено акт №1329 від 15.03.2025, до матеріалів не залучені свідки, та не забезпечено проведення огляду військовослужбовця ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, на що останній наголошував та наполягав, оскільки в матеріалах справи відсутнє відповідне направлення в заклад охорони здоров`я.

Наголошує, що за матеріалами справи про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, відсутні свідки правопорушення, останні являються свідками огляду, та вказані особи не опитані що є грубим порушенням чинного законодавства та дає підстави вважати про їхню відсутність на місці події.

Звертає увагу, що в порушення вимог Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, справа не була направлена до суду в зазначений термін, про що навіть свідчить супровідний лист до суду з матеріалами справи від 18.03.2025, однак лише 21.03.2025 було направлено поштою (відповідно до трекінгу) безпосередньо до суду, тим самим порушено строки подання матеріалів до суду визначені чинним законодавством.

ОСОБА_1 у засідання апеляційної інстанції не прибув, при цьому належним чином повідомлений про день, час і місце апеляційного розгляду даної справи, захисник в апеляційні скарзі зазначив, про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , в свою черго, від останнього будь-яких клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 КУпАП України, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

До цього ж, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 зазначеної Конвеції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").

Частиною 6 ст. 294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

За таких обстави, керуючись ст. 268 КУпАП України, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути цю справу за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та за участі його захисника.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови судді місцевого суду та доводів захисту, викладених ним у апеляційній скарзі; захисника адвоката Щербініну Є.М., який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши наведені доводи, суд апеляційної інстанції прийшов до наступних висновків.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як на доказ вини ОСОБА_1 , місцевий суд послався на протокол про адміністративне правопорушення ДНК-2 № 1194 від 15.03.2025 року;

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 1572 від 15.03.2025 та чеком з результатами тесту на алкоголь, приладу «Алконт U8300» № 83014092, тест № 1329, згідно яких слідує, що за наслідками проведеного о 16 год. 13 хв. 15.03.2025 огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, було виявлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту становить 2,713%. Огляд проведений в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, з результатами огляду ОСОБА_1 погодився, про що особисто свідчить підпис останнього в акті огляду;

рапорт представника військової частини НОМЕР_2 від 15.03.2025 ОСОБА_2 , згідно якого 15.03.2025 о 15 год. 00 хв. військовослужбовець ОСОБА_1 був виявлений на території розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю, нечітка хода, розкооридновані рухи, з метою припинення правопорушення та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів військовослужбовця доставлено до ТВК м. Слов`янськ;

копію військового квитка серії НОМЕР_3 , згідно якого ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 .

Місцевим судом ОСОБА_1 визнано винним за виконання обов`язків військової служби, у АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчиненні особою в умовах особливого періоду.

Разом з цим, відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце скоєння правопорушення ОСОБА_1 , тобто де саме військовослужбовцем скоєно правопорушення, зокрема на території військової частини або поза нею, де виявлено останнього та відповідно місце проходження огляду на стан сп`яніння. Місця проходження огляду також не зазначено й у акті огляду на стан сп`яніння (а.с.5), при цьому у протоколі про адміністративне правопорушення у окремій графі, що не є фабулою обвинувачення, зазначено, що ОСОБА_1 направлено для проведення огляду до військової комендатури у АДРЕСА_2 , однак жодних відомостей щодо місця виявлення ОСОБА_1 , місця вчинення ним адміністративного правопорушення, матеріали справи та окремо протокол про адміністративне правопорушення не містять.

Крім того, доводи захисника щодо недопустимість акту огляду, є слушними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у результаті проведеного огляду на стан сп`яніння встановлено, позитивна проба на стан алкогольного сп`яніння 2,713 ‰, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням СТЗ №1329 від 15.03.2025 року, час огляду 16:13 (а.с.3 зворотна сторона), разом з цим, додатком до протоколу надано акт огляду №1572 від 15.03.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вказані дані засвідчені підписами свідків (а.с.5).

Відповідно до п. 2.2 та п. 2.4 Порядку «оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 року №3/02-15 протокол про адміністративне правопорушення складається українською мовою. Не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений. До протоколу додаються копії документів та інші докази, що вказують на обставини та час вчинення правопорушення.

Виходячи з аналізу наведеної норми, до протоколу вносяться лише достовірні відомості, та додаються матеріали, якими ці відомості підтверджуються. Однак, в даному випадку, відомості наведені в протоколі не узгоджуються з наданими доказами.

Викладене свідчить про невідповідність складеного протоколу вимогам ст.256 КУпАП, вищенаведеному Порядку та про поверхове проведення адміністративної перевірки.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Тому суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

З огляду на вищевказане, протокол та інші докази, що містяться в матеріалах справи, не можуть слугувати достатніми доказами для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні, оскільки в протоколі належним чином не викладено суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та наведені дані не підтверджуються доказами, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу.

В оскаржуваній постанові суд перелічив досліджені докази, але не проаналізував їх та не надав оцінку фабулі обвинувачення викладеній в протоколі.

Допущенні порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а отже досягти завдань провадження в справі про адміністративні правопорушення, що в свою чергу є перешкодою для розгляду адміністративної справи по суті, з`ясування її обставин та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь (ст.62 Конституції України).

Інші доводи захисника адвоката Щербініної Є.М. щодо порушення порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, складання та направлення адміністративних матеріалів, апеляційним судом не перевіряються через встановлення вищенаведених порушень норм закону, які тягнуть за собою закриття провадження у справі.

Отже, з огляду на вищевикладене, а також те, що складення та оформлення даної справи про адміністративні правопорушення виконано не належним чином, а зазначені вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому справа про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника адвоката Щербініни Є.М., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 у справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА