Справа №534/262/25
Провадження №3/534/60/25
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Куц Т.О., з участю секретаря судового засідання Дегтяр Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

-за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

На розгляд до Комсомольського міського суду Полтавської області надійшли протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із постановою суду від 01.04.2025 згадані справи об`єднані в одне провадження для спільного розгляду.

Згідно протоколу серії ЕПР1№223606 17.01.2025 о 22 год 15 хв в м. Горішні Плавні по вул. Гірників, 11, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21081 д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зиниці, які не реагують на світло, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя) Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР України.

Згідно протоколу серії ЕПР1№223626 17.01.2025 о 19 год 55 хв в м. Горішні Плавні по вул. Дніпровській, 24, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21081 д.н.з НОМЕР_1 скоївши ДТП, а саме здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21112 д.н.з НОМЕР_2 що стояв, після чого місце ДТП залишив, чим порушив п. 2.10 ПДР України.

Згідно протоколу серії ЕПР1№223616 17.01.2025 о 19 год 55 хв в м. Горішні Плавні по вул. Дніпровській, 24, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21081 д.н.з НОМЕР_1 під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21112 д.н.з НОМЕР_2 . Внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

У судове засідання 15.04.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні 03.04.2025 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 122-4, 124 КУпАП визнав повністю, не заперечував обставин зазначених в описовій частині по цим статтям, при цьому вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, посилаючись на те що в стані наркотичного сп`яніння транспортним засобом не керував.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, суд зазначає про наступне.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії підлягають кваліфікації за ст.124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п . 10.9 ПДР України.

Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними схеми місця ДТП з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, фототаблицею, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , в яких він зазначає механізм ДТП та пошкодження, які отримав його транспортний засіб, який не рухався і стояв на заправці.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю абоздоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пунктами 1.4, 1.5)

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення в межах санкції ст.124 КУпАП у виді штрафу таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, суддя зазначає про наступне.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії підлягають кваліфікації за ст.122-4 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом здійснив зіткнення з автомобілем , після чого місце пригоди залишив.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні, повністю визнав свою вину за ст.122-4 КУпАП і фактичні обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п. 2.10 А ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення в межах санкції ст.122-4 КУпАП у виді штрафу.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суддя зазначає про наступне.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У силу вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд на стан сп`яніння може проводитися поліцейським на місці вчинення правопорушення або у медичному закладі, що входить до спеціально затвердженого переліку.

Огляд на стан сп`яніння у медичному закладі проводиться у разі відмови водія від огляду поліцейським, у разі незгоди з результатами огляду поліцейським, якщо у водія є ознаки перебування під впливом лікарських або наркотичних препаратів, а також якщо водій став учасником ДТП в якому є постраждалі.

Пунктами 2,3,4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. У свою чергу, ознаками алкогольного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно із складеним щодо ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення у водія транспортного засобу поліцейським були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, такі як звужені зіниці, які не реагують на світло, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, що узгоджується із вимогами Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У дослідженому під час судового розгляду справи відеозаписі відео фіксації порушення, з нагрудної камери працівника поліції, який долучений до матеріалів справи, в ході з`ясування працівниками поліції обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, останній знаходився за кермом авто, вбачається належним чином зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського, йому також було повідомлено права визначені ст.63 Конституції України, ст.26 КУпАП та правові наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Свою відмову від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння пояснив тим, що він замерз, а вдома його чекають дружина і дитина, не заперечував факт керування ним транспортним засобом.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), суддя не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

За таких обставин, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП, так як він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей), об`єктивно узгоджуються між собою та наданим записом відеофіксації порушення, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.40-1,283,294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення в розмірі в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О. Куц