1Справа № 335/2237/25 3/335/816/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Новасардова І.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДПС у Запорізької області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол №417 про адміністративне правопорушення, згідно якого, за результатами отриманої податкової інформації, відповідно до п. 74.3. ст. 74 ПК України, встановлено, що за допомогою профілю в інтернет-платформи Інстаграм ІНФОРМАЦІЯ_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3», користувачем ОСОБА_1 здійснюється продаж виготовлених зефірних виробів у вигляді квітів. При оформленні замовлення у вказаному профілі Інстаграму на зефірну коробочку 20 см вартістю 800 грн., шляхом перерахування авансу у сумі 50 грн. на картку Приватбанку ОСОБА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 , згідно систем ГУ ДПС у Запорізькій області, не зареєстрована в якості фізичної особи - підприємця (оплата підтверджується копією платіжної інструкції №Р24АD8948 від 18.02.2025). Кількість відгуків - більше 20 вказують на здійснення ОСОБА_1 систематичної діяльності з продажу товарів за допомогою інтернет-платформи Інстаграм. Тобто, своїми діями ОСОБА_1 скоїла правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що статтею 268 КУпАП, не визначено обов`язковою явку особи яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 164 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Зазначена норма є бланкетною, що вимагає встановлення не тільки факту вчинення певного діяння, а також встановлення факту порушення цим діянням певних положень закону (або підзаконного акту), з посиланням на цей закон (або підзаконний акт).

У якості доказів провини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додані копія платіжної інструкції; лист ГУ ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, направлений рекомендованим листом; акт ГУ ДПС у Запорізькій області про факт неявки для ознайомлення, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення від 05.03.2025 №611/08-01-24-09/ НОМЕР_1 ; лист ГУ ДПС у Запорізькій області про надання протоколу про адміністративне правопорушення; копія звернення громадянина від 13.02.2025.

Разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення додані скріншоти з мережі Інтернет з платформи Інстаграм, проте, будь-яких анкетних даних суб`єкта господарювання, відомостей про прізвище, ім`я, по батькові, домашню адресу користувача вказаного акаунту, скріншоти не містять.

Отже, відсутні докази належності даного оголошення саме ОСОБА_1 . Надання у листуванні карткового рахунку, що належить ОСОБА_1 не може беззаперечно підтверджувати те, що оголошення створені саме цією особою.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Однак, в матеріалах справи відсутні відомості з ГУ ДПС в Запорізькій області або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про факт наявності чи відсутності у ОСОБА_1 державної реєстрації як суб`єкта господарювання, що позбавляє суд можливості встановити відсутність у ОСОБА_1 статусу суб`єкту господарювання.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість конкретної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються і протоколом про адміністративне правопорушення, який відіграє значну роль у встановленні обставин справи та оцінці дій особи, щодо якої його складено.

Так, відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення, з метою отримання прибутку.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання доходу, зокрема, від продажу товарів, при цьому, така діяльність повинна містити саме ознаки господарської (підприємницької) діяльності в розумінні чинного законодавства.

Будь-яких достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

У постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року №2 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Суд критично сприймає посилання контролюючого органу на те, що особа яка розмістила оголошення на інтернет-платформі має 143 публікації та більше 20 відгуків у профілі Інстаграм як на систематичність вчинення особою правопорушення, адже ці доводи не можуть бути беззаперечно встановлені за допомогою світлин з сайту.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.(«Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016р.)

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім цього, санкція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає накладення штрафу разом з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої, проте в матеріалах справи відсутні дані про кошти, отримані в повному обсязі від реалізації, які повинні бути вилучені у правопорушника.

Оцінюючи підстави для проведення перевірки та контрольної закупки, суд виходить із наступного.

Так, відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити фактичні перевірки. Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюється, зокрема, у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками.

Відповідно до п. 80.2 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Як вбачається із протоколу, він складений на підставі отриманої податкової інформації, тобто без проведення перевірки.

Разом з тим, матеріали адміністративної справи не містять наказу на проведення перевірки, що є порушенням порядку оформлення податкової перевірки.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Leias v. Croatia), заява № 655555/08, пункт 74).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності в діях особи складу адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає недоведеним факт інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення щодо порушення нею порядку провадження господарської діяльності, зокрема її державної реєстрації, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.164 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 164, 247, 251, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя І.В. Новасардова