П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2025 Справа №607/5209/25 Провадження №3/607/2444/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу, яка надійшла з Південно-Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, вчинила порушення вимог законодавства про працю, а саме: під час здійснення підприємницької діяльності в магазині по АДРЕСА_2 , з жовтня 2021 року по березень 2025 року, при звільненні з роботи ОСОБА_2 з 10.03.2022 (наказ від 09.03.2022 № 17/3) не забезпечено нарахування грошової компенсації за всі невикористані дні відпустки за період роботи з 01.02.2022 по 10.03.2022, а саме за три дні невикористаної щорічної відпустки. Грошова компенсація за три дні невикористаної відпустки звільненій працівниці ОСОБА_2 залишається невиплаченою і на дату перевірки. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та ст. 24 Закону України «Про відпустки».

Таким чином, дії ОСОБА_1 посадовою особою органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, кваліфіковані за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак про місце, дату та час розгляду даної справи була повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду даної справи та розгляду справи без її участі не подала.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № ПЗ/ТР/2450/024410/П/ПТ від 10.03.2025, де викладені обставини вчинення нею адміністративного правопорушення; Актом № ПЗ/ТР/2450/024410 від 10.03.2025, який складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці; копією наказу № 17/З- Розпорядження про припинення трудового договору від 09.03.2025; копією наказу № 4/В- Розпорядження про надання відпустки від 01.10.2021; копією Трудового договору № 10 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 01.02.2021.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, порушення встановлених термінів виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, а тому, її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

При накладенні стягнення, суд, враховує санкцію статті, характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд дійшов до переконання, що до порушниці слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою вона притягується до відповідальності і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

Також відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 9, 23, 33, 34, 40-1, ч. 1 ст. 163-1, ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн (п`ятсот десять гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн (одна тисяча двадцять гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька