Справа № 483/946/24
Провадження № 33/812/144/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання Коростієнко Н.С.,

за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його захисником адвокатом Захар`євою Яною Василівною, на постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12 липня 2024 року серії ААД № 581717, 12 липня 2024 року о 21:10 год. в м. Очаків по вул. Першотравневій біля будинку № 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду захисник ОСОБА_1 адвокат Захар`єва Я.В. - подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність постанови суду, просила її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник Захар`єва Я.В. зазначала, що 03 березня 2025 року ОСОБА_1 дізнався про відкриття Інгульським ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) виконавчого провадження відносно нього на підставі постанови Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2024 року у справі №483/946/24. 07 березня 2025 року він приєднавшись до даної справи через систему Електронний суд дізнався, що відносно нього розглядалась справа на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №581717 від 12 липня 2024 року та судом визнано його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. При цьому, як вказала захисник, ОСОБА_1 в той день не перебував у місті Очакові, жодних протоколів про адміністративне правопорушення щодо нього не складались, жодним транспортним засобом він не керував та жодного транспортного засобу у власності він не має. За результатами дослідження відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, що інша особа, зокрема, його брат ОСОБА_2 , працівникам поліції представився його ім`ям. Жодних документів, встановлюючих особу водія, працівниками поліції надано не було. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 з іншими особами, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, були зупинені працівниками поліції. За кермом транспортного засобу був друг ОСОБА_2 , потім з 56 сек. відеозапису (о 21 год. 31 хв. 22 сек.) ОСОБА_2 сказав, що за кермом був він, жодних документів у нього не має, і він назвався ОСОБА_1 (2 хв 39 сек. 1 відео). На 2 хв 20 сек. 1 відео (о 21 год. 32 хв. 46 сек.) та на другому відео чітко видно обличчя особи, яка представилась ОСОБА_3 , з якої можна встановити, що це його брат ОСОБА_2 . На 03 хв. 12 сек. 1 відео (о 21 год. 33 хв. 38 сек.) працівник поліції запитує, чи є у особи, яка представилась ОСОБА_3 , взагалі будь - які документи з собою, він відповідає, що не брав, Дії також не має. На 04 хв 12 сек. 1 відео (о 21 год. 34 хв. 38 сек.) працівник поліції запитує, чи є у особи, яка представилась ОСОБА_3 , взагалі посвідчення водія, він відповів, що є, але посвідчення не пред`явив. На 04 хв. 53 сек. 1 відео (о 21 год. 35 хв. 20 сек.) особа, яка представилась ОСОБА_3 , не зміг відповісти коли йому були видане посвідчення водія. На другому відео 00 хв.26 хв. (о 21 год. 40 хв. 53 сек.) вбачається, що у особи, яка представилась ОСОБА_3 , є татуювання по тілу (на руці та грудній клітині), які у ОСОБА_4 відсутні. Отже, на думку апелянта, з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що особа, якій пред`являється вчинення правопорушення ОСОБА_3 , на ньому відсутній, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, захисник Захар`єва Я.В. також зазначала, що в порушення вимог Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу, вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456, за відсутності будь-яких документів у водія для встановлення його особи, працівники поліції не затримали водія для встановлення його особи, а повірили йому на слово. Суд першої інстанції під час розгляду справи не перевірив дотримання поліцейським вищезазначених вимог закону та підзаконних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та прийшов до помилкового висновку про доведеність вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 , подане його захисником Захар`євою Я.В., про поновленння строку на апеляційне оскарження постанови судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2024 року, оскільки він був пропущений апелянтом з поважних причин. Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 участі у розгляді справи не приймав, відомостей про отримання ОСОБА_1 судових повісток в судові засідання 14 серпня 2024 року, 25 вересня 2024 року та 19 листопада 2024 року та копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями частини 1-3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя місцевого суду дотримався не в повному обсязі, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 581717, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність того, що ОСОБА_1 12 липня 2024 року о 21:10 год. в м. Очаків по вул. Першотравневій біля будинку № 17 керував транспортним засобом ВАЗ-2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України , відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування цих висновків суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапис з камери поліцейського, письмові пояснення свідків та ОСОБА_1 . З огляду на ці докази суддя вважав доведеним вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

З цими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на таке.

Так, встановлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, є визначальним для вирішення питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно доводів апеляційної скарги та особистих пояснень в суді апеляційної інстанції, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 категорично заперечує свою причетність до адміністративного правопорушення, у зв`язку з вчиненням якого складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 581717 від 12 липня 2024 року, зокрема, що він був зупинений працівниками поліції 12 липня 2024 року і що відносно нього складався вказаний протокол в м. Очаків, так як цього дня він був у м. Миколаєві, а на відеозаписі долученому до матеріалів справи особа, яка назвалась його іменем, є його зведеним братом ОСОБА_6 . Звертав увагу, що у брата є татуювання на тілі та шрам на обличчі, яких у нього не має. Також долучив до апеляційної скарги спільне фото з братом та копію свого паспорта громадянина України, закордонного паспорта та посвідчення водія.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що особу правопорушника встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 .

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять диск з відеозаписом, на якому зафіксовано відмову особи, яка назвалася ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан сп`яніння, який досліджений апеляційним судом. Під час дослідження вказаного відеозапису апеляційним судом встановлено, що інспектор патрульної поліції Шканделюк Д.В., який складав відповідний протокол, не встановлював особу правопорушника під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 581717 від 12 липня 2024 року за посвідченням водія чи іншим документом. З відео о 21 год. 33 хв 38 с вбачається, що особа, яка назвалась ОСОБА_1 , на питання поліцейського: «Чи є у вас взагалі будь-які документи з собою?», відповідає: «Не брав, Дії також не має»; на відео о 21 год. 34 хв. 38 с на запитання працівника поліції про те, чи є взагалі посвідчення водія, відповідає, що є, але посвідчення не пред`явив; на відео о 21 год. 35 хв. 20 с не зміг відповісти на питання працівника поліції про те, коли йому було видане посвідчення водія. З оглянутого відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 , особу якого встановлено у суді апеляційної інстанції, та особа на відео, є різними особами за зовнішніми ознаками.

Викликаний за клопотанням ОСОБА_1 для надання роз`яснень щодо обставин складання протоколу інспектор патрульної поліції ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції з`явився. Згідно листа начальника відділення поліції № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 12.04.2025 року № 62887-2025 ОСОБА_7 відповідно до наказу від 25.03.2025 року № 313 о/с було звільнено з Національної поліції України, а тому відсутня можливість повідомити його про необхідність явки до суду.

Для встановлення обставин даної справи за клопотанням ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції також викликався в судове засідання свідок ОСОБА_8 , який є чоловіком його сестри. Після перегляду в судовому засіданні апеляційної інстанції доданого до протоколу відео з боді-камер працівників поліції свідок ОСОБА_8 підтвердив той факт, що на відео особа, яка назвалась ОСОБА_9 , є зведеним братом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_6 .

За такого, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектором поліції, в порушення вимог чинного законодавства, не встановлено належним чином особу правопорушника під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 581717 від 12 липня 2024 року.

Будь-які інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Таким чином, апеляційним судом, незважаючи на прийняті заходи щодо встановлення та перевірки фактичних даних, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, не добуто належних та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджуються зібраними у справі доказами.

Частина перша ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, тому суд, приймаючи рішення, виходить з встановлених та перевірених у суді доказів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, та враховуючи положення ст.62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах цієї справи, не доведено, що провадження у цій справі про адміністративне правопорушення було розпочато відносно особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

За такого, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, є помилковими, оскільки в суді не доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є обґрунтованими, тому постанова Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2024 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником адвокатом Захар`євою Яною Василівною, задовольнити.

Постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2024 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць