Справа №295/4661/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , військовослужбовця, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.03.2025 серії ВАД №072317, 29.03.2025 о 12-01 год. ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягають у висловлюванні нецензурною лайкою, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був обізнаний, що відносно нього розглядається справа про адміністративне правопорушення про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу. При цьому матеріали справи містять його заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення дій психологічного характеру - висловлюваннях нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, до протоколу додані : письмова заява та пояснення потерпілої ОСОБА_2 ; форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та рапорт поліцейського.

Матеріали справи не містять пояснень ОСОБА_1 , ставлення його до вчинених дій, а також інших доказів, які свідчать про наявність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що остання приїхала з дитиною додому з села, побачила, свого чоловіка в алкогольному стані і виник конфлікт.

З письмової заяви потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що остання просила прийняти до її чоловіка міри щодо домашнього насильства. У присутності її дитини.

Тобто, потерпіла у своїх письмових поясненнях стверджує, що у неї з чоловіком виник конфлікт, жодних дій інкримінованих ОСОБА_1 (дій психологічного характеру, які полягали у висловлюваннях нецензурною лайкою) письмові пояснення не містять, а її заява містить загальне визначення «домашнє насильство», без формулювання, які дії остання покладає в його значення.

Причиною конфлікту в сім`ї можуть стати суперечності між уявленнями членів сім`ї щодо потреб та уявленнями й очікуваннями одного щодо іншого, однак дані дії не охоплюють поняття домашнє насильство, за які передбачена відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Присутність малолітньої особи при конфлікті між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як вбачається із заяви останньої була зумовлена поверненням малолітньої особи разом з ОСОБА_2 до будинку де перебував на той час ОСОБА_1 . ЇЇ присутність під час конфлікту, була допущена обома учасниками конфлікту та не свідчить про наявність у ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тверджень самої потерпілої, про вчинення стосовно неї правопорушення, суд вважає недостатнім для встановлення поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведена достатньою кількістю належних і допустимих доказів, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г.В. Панченко