ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/4259/24 Головуючий в 1 інст.Кіяшко В.О.
Провадження №33/807/228/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останньої на постанову Вільнянського районного суду м.Запоріжжя від 21 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 40 800 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень) 00 копійок, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу,

стягнуто зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 04 вересня 2024 року о 21:06 год., ОСОБА_1 , по вул.Соборна, 127, м.Вільнянськ, здійснювала рух на транспортному засобі ВАЗ211040 д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мала права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року, притягалася до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Даними діями порушено вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що судом першої інстанції справу було розглянуто у її відсутність та відсутність її захисника-адвоката Деревинського С.В., без належного повідомлення про дату та час судового засідання, чим порушено її право на захист.

Зауважує, що судом не було враховано обставини, що пом`якшують відповідальність, зокрема, вона є багатодітною матір`ю трьох неповнолітніх дітей, на її утриманні перебуває чоловік з інвалідністю III групи, який внаслідок певного захворювання не може здійснювати керування транспортними засобами.

Також, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не було надано жодної правової оцінки доказам у справі, не надано оцінку змісту відеозапису на предмет його допустимості, не здійснено виклик працівників поліції у судове засідання.

Зауважує на тому, що в оскаржуваній постанові суду взагалі відсутні відомості про дослідження диску з відеозаписом події та не вказано, на який технічний засіб фіксування було здійснено.

В судове засідання, призначене на 28 лютого 2025 року, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явилась, про день та час судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання від останньої до суду також не надходило.

Згідно з довідкою помічника судді, в телефонному режимі ОСОБА_1 повідомила, що не з`явилась у судове засідання суду апеляційної інстанції через перебування дитини у лікарні. Зауважила на тому, що участі у розгляді справи не бажає брати, у зв`язку з чим просила розглядати справу без її участі.

З урахування викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 , що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції в цілому дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №123009 від 04 вересня 2024 року, згідно з яким,04 вересня 2024 року о 21:06 год., ОСОБА_1 , по вул.Соборна, 127, м.Вільнянськ, здійснювала рух на транспортному засобі ВАЗ 211040 д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мала права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року, притягалася до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Даними діями порушено вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху;

- у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №982467 від 11 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП;

- у довідці, виданій старшим інспектором відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП капітаном поліції Пазиніч М., відповідно до якої гр. ОСОБА_1 має повторність за ст.126 КУпАП. 11 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову серії БАА №982467 від 11 лютого 2024 року за ч.2 ст.126 КУпАП, якою накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. Посвідчення водія ОСОБА_1 не отримувала;

- у реєстраційній картці на транспортний засіб;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП старшого сержанта поліції Артемьєва В., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби у складі екіпажу «Хижак-501», 04 вересня 2024 року о 21:06, в Запорізькій області, Запорізький район, м.Вільнянськ, вул.Соборна біля буд.127, згідно п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб ВАЗ 211040 під керуванням ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами, правопорушення вчинено повторно протягом року. 11 лютого 2024 року постановою серії БАА №982467 ОСОБА_2 була притягнута до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову за ч.1 ст.121КУпАП серії ЕНА №2981438 та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №123009 за ч.5 ст.126 КУпАП. Від керування транспортного засобу ОСОБА_1 відсторонена. Фізична сила та спеціальні засоби не застосовувались. Подія зафіксована на відеореєстратор персональний мобільний Motorola Solutions VB400 470501, 471827.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Згідно з оскаржуваною постановою, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брала.

Як зазначено вище, в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 також не з`явилась, про день та час судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання від останньої до суду також не надходило, згідно з довідкою помічника судді, в телефонному режимі ОСОБА_1 повідомила, що не з`явилась у судове засідання суду апеляційної інстанції через перебування дитини у лікарні. Зауважила на тому, що участі у розгляді справи не бажає брати, у зв`язку з чим просила розглядати справу без її участі.

На думку суду апеляційної інстанції, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідаючи на доводи ОСОБА_1 про те що судом першої інстанції справу було розглянуто у її відсутність та відсутність її захисника-адвоката Деревинського С.В., без належного повідомлення про дату та час судового засідання, чим порушено її право на захист, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

За змістом положень частини 3 статті 268 КУпАП, присутність осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, не є обов`язковою.

Те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.

Більше того, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкового скасування прийнятої в справі постанови через розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, ОСОБА_1 під час оформлення адміністративних матеріалів була обізнана про те, що розгляд справи відбудеться саме у Вільнянському районному суді Запорізької області, що підтверджується підписом останньої у відповідній графі протоколу, а відтак ОСОБА_1 повинна була цікавиться судовим провадженням, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, зокрема рішенню «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, де зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мала можливість реалізувати всі свої процесуальні права, проте, до суду апеляційної інстанції не з`явилась та правильність висновків суду першої інстанції не спростувала.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не було надано жодної правової оцінки доказам у справі, не надано оцінку змісту відеозапису на предмет його допустимості, не здійснено виклик працівників поліції у судове засідання, то суд апеляційної інстанції вважає ці доводи безпідставними та такими, що спростовуються змістом оскаржуваної постанови, де міститься посилання на докази, які суд дослідив, та якими суд обґрунтував свої висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому їй правопорушенні.

Докази, що містяться в матеріалах справи відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності - також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Те, що суд першої інстанції не здійснив виклик працівників поліції (на що звертає увагу апелянт), само по собі не свідчить про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції і не є підставою для її скасування.

В матеріалах цієї справи відсутні клопотання ОСОБА_1 про виклик будь-яких осіб.

В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Доказів на спростування правильності висновків суду першої інстанції апелянтом не надано.

Клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 не надходило.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені неуповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначеному протоколі міститься підпис самої ОСОБА_1 без жодних зауважень.

Даних про те, що остання оспорювала відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, а саме те, що вона є багатодітною матір`ю трьох неповнолітніх дітей та, на її утриманні перебуває чоловік з інвалідністю III групи, який внаслідок певного захворювання не може здійснювати керування транспортними засобами, виходячи з положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є підставою для звільнення останньої від адміністративної відповідальності за вищевказане адміністративне правопорушення чи пом`якшення накладеного стягнення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

Разом з тим, переглядаючи постанову суду в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до п.28 Постанови ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Окрім того, статтею 30 КУпАП передбачено позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові, в т.ч. права керування транспортними засобами.

Зі змісту вказаної статті убачається, що позбавити права керування транспортними засобами можна особу, якій таке право надане.

Згідно з довідкою УПП в Запорізькій області, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримувала.

З огляду на викладене, постанова суду в частині накладеного стягнення підлягає зміні з виключенням з неї такого виду адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вільнянського районного суду м.Запоріжжя від 21 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вільнянського районного суду м.Запоріжжя від 21 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП змінити:

виключити з постанови накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 314/4259/24