Справа № 710/441/25 Провадження № 3/710/347/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2025 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Сивокінь С.С., розглянувши матеріали, які надійшли 07.04.2025 від Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, за ч.1 ст. 156 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 від 17.03.2020, орган що видав - 7133, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , інші відомості про особу суду не відомі,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.03.2025 серія ВАД № 690368 складеного ст. ДОП СП ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП старшим лейтенантом поліції Лупан Оленою Валеріївною, громадянка ОСОБА_1 , 13.03.2025 близько 15 год 00 хвилин, перебуваючи в магазині «Джин», що по вул. Лебединській, 6, м. Шпола, здійснила продаж горілки об`ємом 100 г., на розлив, без марок акцизного податку, чим порушила п.11.ч.2 ст. 73 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Дії особи кваліфіковані працівниками поліції, як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.156 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 з`явилася, своєї вини не визнала.

Розглянувши матеріли справи, суддя зазначає таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів щодо доказу вини правопорушника суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до п.9 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Постановою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 26.03.2025 матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.156 КУпАП щодо ОСОБА_1 , були повернуті до Відділу поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області для доопрацювання, та усунення виявлених недоліків.

Підставою для повернення матеріалів було те, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 13.03.2025 серія ВАД №690368, нормативний акт, який передбачає відповідальність за вказане правопорушення вказано не коректно.

Крім того санкція ч.1 ст. 156 КУпАП передбачає обов`язкове додаткове стягнення у вигляді конфіскації предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні відомості про вилучення виручки та предмету торгівлі.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 13.03.2025 серія ВАД 690368, у графі «речі вилучено для тимчасового зберігання» зазначено «не вилучались».

У рапорті ст. ДОП СП ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП старшого лейтенанта поліції Лупан Олени Валеріївни від 28.03.2025 зазначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 13.03.2025 серія ВАД 690368, було правильно зазначено Закон України з чим ОСОБА_1 ознайомлена.

Тобто постанова суду була виконана лише частково.

Диспозицією ч.1 ст.156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у роздрібній або оптовій, включаючи імпорт або експорт, торгівлі спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Під торгівлею розуміється вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надання йому торговельних послуг.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали не містять даних, які б свідчили про продаж алкогольних напоїв без марок акцизного податку. Сам факт купівлі алкоголю не зафіксовано.

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД №690368 від 13.03.2025 інкримінується особі те, що вона здійснила продаж горілки об`ємом 100 г, на розлив без марок акцизного податку.

Відповідно до ч.1 ст. 263 ГК України господарсько-торговельною є діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг.

Відповідно до ч.3 ст. 263 ГК України господарсько-торговельна діяльність може здійснюватися суб`єктами господарювання в таких формах: матеріально-технічне постачання і збут; енергопостачання; заготівля; оптова торгівля; роздрібна торгівля і громадське харчування; продаж і передача в оренду засобів виробництва; комерційне посередництво у здійсненні торговельної діяльності та інша допоміжна діяльність по забезпеченню реалізації товарів (послуг) у сфері обігу.

Відповідно до абз. підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування.

У письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначено, що вона 13.03.2025 близько 15 години перебувала в м. Шпола по вул. Лебединська та зайшла до магазину в березі та попросила продати їй горілки, оскільки хотіла випити. Продавець, ромської зовнішності, із-під прилавку витягнула флягу ємністю 5 літрів та налила у полімерний стаканчик сто грам горілки та у пляшку ємністю 0,5 літра, за що ОСОБА_2 заплатила 40 гривень. Продавець дала також води та яблуко. ОСОБА_2 вийшла з магазину на вулицю та сіла на лавку за столиком навпроти магазину. Через кілька хвилин до неї підійшли працівники поліції та запитали, що вона вживала та де це взяла, на що отримали відповідь, - «в магазині». (а.с.2).

Суд критично оцінює письмові покази свідка, оскільки з них не можливо встановити назву магазину, та особу продавця.

Більше того, оскільки при складанні адміністративних матеріалів не було здійснено жодних вилучень, суд не може перевірити як сам факт продажу, а також що продаж був саме алкогольної продукції.

Відповідно до п.п. 3, 5 «Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 р. N 833, торговельна діяльність провадиться суб`єктами господарювання у сфері роздрібної та оптової торгівлі, а також ресторанного господарства. Суб`єкт господарювання провадить торговельну діяльність після його державної реєстрації, а у випадках, передбачених законодавчими актами, за наявності відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 має чи не статус фізичної особи підприємця, також відсутні докази працевлаштування ОСОБА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Тобто матеріали справи не містять доказів, які б дали можливість чітко встановити суб`єкта правопорушення.

Відповідно до ч.16 ст. 62 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» алкогольні напої, що виробляються в Україні, та алкогольні напої, що ввозяться на митну територію України, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законом.

Відповідно до пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з п. 226.1 ст. 226 Податкового кодексу України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Відповідно до п. 226.9 ст. 226.9 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані : алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Матеріали справи не містять жодних доказів наявності чи відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в магазині «Джин», а також наявність алкогольної продукції на якій відсутні марки акцизного податку.

Відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Підсумовуючи викладене ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом», належними та допустимими доказами вина останнього не доведена, а обставини зазначені в протоколі - не підтверджені.

Пунктом 1 ч.1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Під час судового розгляду в діях ОСОБА_1 не було встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.156 КУпАП.

Ураховуючи встановлені обставини справи, провадження у справі про адміністративне правопорушення потрібно закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 156, 245, 247, 251, 256, 278, 280, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя С.С. Сивокінь