ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/982/25 Справа № 184/345/25 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Кривий Ріг

08.04.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Будьонного В.С., подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.02.2025р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована в АДРЕСА_1 та мешкає в АДРЕСА_2 , працює продавецем ФОП «Медея- МС» Дніпропетровської області

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн. з конфіскацією предметів торгівлі.

в с т а н о в и л а :

Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.02.2025р. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн. з конфіскацією предметів торгівлі.

Зазначена постанова оскаржена захисником Будьонним В.С. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі:

- вважає, що судом не враховано, що ОСОБА_1 не зареєстрована як суб`єкт господарювання, самостійно не здійснює господарську діяльність, не зареєстрована як підприємець, що виключає в її діях наявність складу інкримінованого адміністративного правопорушення;

- вказує, суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення послався на вимоги ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», проте вказаний закон втратив чинність 01.01.2025р. та на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи був скасований;

- наголошує, що відповідно до норми ЗУ № 3817-ІХ від 18.06.2024р., яким введено в дію ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» за порушення цього закону несуть відповідальність суб`єкти господарювання, та ОСОБА_1 є лише продавцем в магазині, та не суб`єктом господарювання відповідно до вимог закону, про що також вказано в протоколі про адміністративне правопорушення;

- вказує, що в матеріалах справи міститься ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами за адресою АДРЕСА_3 , яка видана 04.12.2024р. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області ТОВ «Мадея-МС»;

- вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, оскільки у ньому відсутнє формулювання конкретного виду правопорушення, а саме процесу обміну товаром та грошима, як об`єктивної сторони адміністративного правопорушення за ст. 156 КУпАП;

- зазначає, що зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку не встановлює відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП;

- вказує, що у посадових осіб Національної поліції України відсутні повноваження на здійснення контролю за дотриманням норм ЗУ № 3817-ІХ від 18.06.2024р.;

- зазначає, що особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення правопорушення;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та її захисник Будьонний В.С. повідомлені належним чином, до судового засідання не з`явились, в апеляційній скарзі просили розгляд справи проводити без їх участі, клопотання про відкладення розгляду справи не надали.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона 14.02.2025р. о 15 год. 20 хв. в м. Покров, по вул. Медична, 32 будучи продавцем кіоску ТОВ «МедеяМС» здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами, без марок акцизного податку. Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані за ч.1 ст. 156 КУпАП.

В обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 645758 від 14.02.2025р. , який підписаний ОСОБА_1 ;

- рапорт помічника - чергового ВП № 2 НРУП ГУНП Ревта М.І., від 14.02.202р.;

- протокол особистого огляду, огляду речей та їх вилучення від 14.02.2025р., згідно з яким було виявлено та вилучено пачки цигарок з відсутніми марками акцизного податку складеному в присутності понятих ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , який підписаний ОСОБА_1 ;

- квитанцію про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 6;

- фотознімки.

Суд апеляційної інстанції дослідивши мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, не може погодитись з ними за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП не забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також повно та всебічно не дослідив та належним чином оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідно до вимог ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом судового розгляду у справі про адміністративне правопорушення є протокол, складений уповноваженою особо, у порядку та у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який в свою чергу є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник вказує, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки в ньому відсутнє формулювання конкретного виду правопорушення, а саме процесу торгівлі, тобто обміну товаром та грошима, як об`єктивної сторони адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП, відсутнє точне посилання на нормативний акт, який забороняє таку діяльність.

Суд апеляційної інстанції вважає цей довод апеляційної скарги обґрунтованим та зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

В оскаржуваній постанові суду першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення порушила вимоги п. 226.5 Податкового Кодексу України.

Відповідно до ст. 226 Податкового Кодексу України її норма передбачає «Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах».

Пункт 226.5 передбачає порядок маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, проте не вказує на будь-яку заборону.

Суд апеляційної інстанції також інстанції звертає увагу на те, що формулювання обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП щодо ОСОБА_4 у протоколі про адміністративне правопорушення наведено наступним змістом: «14.02.2025р. о 15-20год. гр.. ОСОБА_1 в м. Покров по вул. Медична, 32, будучи продавцем кіоску ТОВ «Медея-МС», здійснила роздрібну торгівлю тютюновими виробами, без марок акцизного податку, відповідно до п. 226.5 ст. 226 Податкового кодексу України», проте слід наголосити, що адміністративне правопорушення має місце за порушення законодавства, а не вчинення дій відповідно до нього.

Слід також наголосити, що відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а отже адміністративне правопорушення має об`єкт предмет посягання, об`єктивну сторону - дію чи бездіяльність, суб`єктивну сторону умисел чи необережність, та суб`єкт особа яка вчиняє правопорушення (загальний чи спеціальний).

Дію чи бездіяльність слід вважати об`єктивною стороною правопорушення, однією із форм якої є роздрібна або оптова, включаючи імпорт або експорт, торгівля спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Податковий кодекс України від 02.12.2010р. № 2755-VI із змінами та доповненнями «торгівельну діяльність» тлумачить як роздрібну та оптову торгівлю, діяльність у торговельно-виробничій сфері за готівковий та безготівковий розрахунок.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , полягає у торгівлі, тобто передбачає собою процес обміну товарами та грошима. Однак, у матеріалах справи відсутні будь які докази здійснення факту обміну товарами та грошима, отримання грошей від продажу тютюнових виробів, тобто виручки, яка відповідно до санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП повинна бути конфіскованою у разі визнання особи винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, разом із з предметом торгівлі.

Як вбачається з матеріалів провадження у справі про адміністративне правопорушення, ані грошових коштів, ані предмету торгівлі у точному розумінні цих термінів, встановлено не було, покупець відсутній, придбаний ним товар відсутній, сплачені за товар грошові кошти, які б були вилучені у ОСОБА_1 відсутні.

З наведеного вище також слідує й незаконність накладення судом першої інстанції стягнення у виді конфіскації предмету торгівлі. Так судом першої інстанції конфісковано предмети торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, проте як наголошено вище, факту торгівлі та сплати грошових коштів за товар не встановлено.

Наведені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, доводи сторони захисту щодо відсутності факту торгівлі обміну товару на грошові кошти, до уваги не прийняті. Також суд першої інстанції не звернув уваги на неточне формулювання обвинувачення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, яке не містило відповідного нормативного акту, який було порушено ОСОБА_5 , як було наголошено вище ОСОБА_5 здійснювала свою діяльність відповідно до вимог ст. 266 Податкового кодексу України, а не у його порушення. При цьому суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення помилково навів норми ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», який втратив чинність 01.01.2025р. відповідно до норми ЗУ № 3817-ІХ.

Таким чином суд апеляційної інстанції не може визнати оскаржувану постанову суду першої інстанції такою, що відповідає принципу всебічності, повноти, а отже і законності, оскільки наведені недоліки перешкодили суду ухвалити законне та справедливе судове рішення.

Суд апеляційної інстанції, встановивши наведені вище порушення, допущені судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, вважає їх істотними, та такими, що беззаперечно тягнуть за собою до скасування оскаржуваної постанови, як незаконної.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги сторони захисту, та встановивши наведені порушення, а саме що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не зазначений належний нормативний акту, який був порушений ОСОБА_5 , та встановивши відсутність в її діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП та саме здійснення ОСОБА_1 факту торгівлі, дійшов висновку про закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Будьонного Віталія Сергійовича, подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.02.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн. з конфіскацією предметів торгівлі задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.02.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя