Справа № 642/1839/25
Провадження № 3/642/638/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої бухгалтером, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

04 квітня 2025 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з Відділу поліції №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 01.04.1986 за частиною 1 статті 184 КУпАП.

Судом встановлено, що 11.03.2025 мати ОСОБА_1 неналежно виконала свої батьківські обов`язкі стосовно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 11.03.2025 вчинила сварку та бійку зі своєю знайомою.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст.184 КУпАП, а саме: ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Факт правопорушення зафіксовано протоколом серії ВАВ № 034955 від 02.04.2025.

В судове засідання ОСОБА_1 надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність вини у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин, які підтверджуються сукупністю досліджених доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Відповідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 034955 від 02.04.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , рапортом працівника поліції, поясненнями неповнолітньої ОСОБА_2 .

Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Разом з тим, статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з вимог ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинний закон про адміністративну відповідальність не містить у собі визначення поняття малозначності, а також не розкриває основних сутнісних ознак цього інституту.

Відтак слід дійти висновку, поняття малозначності має оціночний характер, його зміст визначається, шляхом надання правозастосовним органом (судом) оцінки усім конкретним обставинам справи.

Виходячи із загальної сутності ознак малозначності у справах про адміністративні правопорушення, слід дійти висновку, що малозначними є лише (тільки) ті адміністративні правопорушення, які не становлять великої (значної) суспільної шкоди, а також унаслідок їх заподіяння не відбувається спричинення збитків державним та/або суспільним інтересам, чи то громадян, в залежності від характеру правовідносин.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 3 червня 2005 р. № 8 роз`яснив, що, вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суди повинні враховувати як вартість, так і кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , суд вважає можливим звільнити її від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за малозначністю і оголосити усне зауваження, оскільки діяння, вчинене нею, хоча і містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, її дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 184, 252, 280, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст.184 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Г. Пашнєв