Справа № 526/986/25
Провадження № 3/526/302/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 квітня 2025 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Черков В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відп овідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1

- за ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 399509 від 28.03.2025, ОСОБА_1 28.03.2025 року о 16 годині 56 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків по догляду свого малолітнього сина, внаслідок чого останній покинув місце свого проживання та був виявлений через деякий час на зупинці громадського транспорту, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вину визнала.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного.

За змістом статей 245, 280, 283 КУпАП для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечувати всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а ч. 2 вказаної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

В то же час, в порушення ст. 251 КУпАП поліцейським, який складав вищевказаний протокол, жодна довідка чи постанова суду щодо наявності «повторності» до матеріалів справи не долучена. Кваліфікація дій за ч. 2 ст. 184 КУпАП проведена виключно без жодного належного та допустимого доказу, який би це підтверджував.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 184 КУпАП на ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки факт вчинення останнього правопорушення підтверджений протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями.

Поряд з цим, згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи вчинене порушення не спричинило значної шкоди суспільним інтересам.

Вирішення питання про застосування положень ст. 22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи обставини справи, розглянувши всі сторони адміністративного правопорушення, оцінивши його наслідки, переконавшись, що в наслідок його вчинення не завдано суттєвої шкода окремим громадянам або суспільству, дослідивши обстановку, в якій вчинене правопорушення та відомості про особу, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, її вік, вважає можливим звільнити особу від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за малозначністю та оголосити їй усне зауваження.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Також суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору, передбаченого ст. 40-1 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення на нього не накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 251, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП при малозначності правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Скарга на постанову суду до Полтавського апеляційного суду може бути подано через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. Г. Черков