Справа № 759/1326/25
№ апеляційного провадження: 33/824/2027/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Жмудь В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника Сіренка Максима Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою захисник Сіренко М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що працівники поліції спровокували та схилили ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки повідомили йому, що згідно п. 2.5. ПДР України він має право відмовитися від проходження огляду та не вірно роз`яснили йому наслідки такої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Без зазначених протиправних дій працівників поліції ОСОБА_1 не вчинив би інкримінованого йому правопорушення. Відтак, в матеріалах справи відсутні докази, які б переконливо свідчили, що ОСОБА_1 свідомо ухилився від проходження огляду на вимогу працівників поліції та мав ознаки наркотичного сп`яніння. Крім того у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення не вказано, які саме дії ОСОБА_1 вчинив з метою ухилення від огляду, тобто об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розкрита не в повній мірі. Звертає увагу на те, що додані до матеріалів справи відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки відеозйомка не є безперервною та не фіксує всіх обставин справи.

В судовому засіданні захисник Сіренко М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 та приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, суд відповідно до вимог ст. 250, ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., а саме у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 214426, в якому зазначено, що 06 січня 2025 року о 21 год. 45 хв. в м. Києві, по вул. Живописна, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Citroen», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, в медичному закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився в установленому законом порядку з фіксацією на нагрудні відеореєстратори Motorola VB-400:471484:470306, чим порушив п. 2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу було долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, розписку ОСОБА_1 про засвідчення факту відсторонення його від керування транспортним засобом, рапорт працівника поліції та CD диск із відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 3, 4, 5, 6).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Виходячи з вказаних норм законодавства, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції досліджено відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 була пред`явленавимога щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та забезпечена можливість для виконання водієм вказаного вище обов`язку, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. З відеозаписів вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки такої відмови, а також роз`яснено його права та обов`язки, однак, на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 згоди не надав. Як наслідок, обов`язок, встановлений п. 2.5 Правил дорожнього руху водій, не виконав (а.с. 6).

ОСОБА_1 не спростовував факт відмови ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що має медичні показання на придбання препарату «Вальпроком». Проте вказані обставини не звільняють ОСОБА_1 від обов`язку на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника ОСОБА_1 про те, що працівники поліції спровокували та схилили його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки повідомили йому, що згідно п. 2.5. ПДР України він має право відмовитися від проходження огляду та не вірно роз`яснили йому наслідки такої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими та спростовуються відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції в повному обсязі було роз`яснено його права і обов`язки та наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 були не зрозумілі роз`яснені йому права і обов`язки.

Апеляційний суд також відхиляє доводи захисника ОСОБА_1 про порушення порядкускладання протоколу про адміністративне правопорушення, та про те, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який міститься в матеріалах справи, не є безперервними, оскільки такі доводи не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, який зафіксований на відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Сіренка М.Ю., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а постанова Святошинського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Сіренка Максима Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 25 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська