Справа № 646/2592/25
Провадження № 3/646/1016/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі судді Демченко Ірини Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу, що надійшла від Управління патрульної поліції в Харківській області з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

14 березня 2025 року о 23 год 10 хв ОСОБА_1 по проспекту Героїв Харкова, 28, у м.Харкові керував автомобілем Lexus RX 330 реєстраційний номер НОМЕР_2 . У стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Drager Alcotest 6820, відповідно до результатів якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вимірювач вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається мав показник 1,30 проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Факт правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №271745 від 15.03.2025; результатами тестування на алкоголь за допомогою алкотестеру Drager Alcotest 6820 ARHJ-0305, відповідно до якого вимірювач вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається о 23 год 18 хв мав показник 1,30 проміле; відеозаписом подій, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом та процедуру огляду на стан сп`яніння.

Рішенням ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголошено, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені ПДР, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя, перевіривши матеріали справи, вважає доведеним провину ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а Правил дорожнього руху та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв адміністративного стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та не містить альтернатив застосування адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, суд, враховуючи характер скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини, які як обтяжують, так і пом`якшують відповідальність правопорушника, та приймаючи до уваги безальтернативність виду адміністративного стягнення, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки згідно з довідкою ВАП УПП в Харківській області він такого права не мав, посвідчення водія не отримував.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі і порядку, передбаченому п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 283 КУпАП, ст. 4 ч.2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексудо Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Червонозаводського районного суду

м.Харкова І.М.Демченко