Справа №362/6149/24 Головуючий у І інстанції Попович О.В.
Провадження № 33/824/651/2025 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою23 серпня 2024 року о 00:10, в м. Василькові Обухівського району Київської області, по вул. Декабристів, 45, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotester 7510, ARAM 3614, результат тестування - 2,04 проміле, що підтверджується тестом №1768, чим порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права, з грубим порушенням ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, а справу розглянуто без повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та не надання їм належної правової оцінки.

Зазначає, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 , не було роз`яснено у встановленому законом порядку його права та обов`язки, та він був позбавлений можливості скористатись правовою допомогою адвоката, що порушує його процесуальні права.

Вказує, що працівниками поліції не було доведено наявності конкретних виявлених ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , проте все одно застосовано процедуру огляду на стан сп`яніння, що, як наслідок свідчить про недійсність такого огляду.

Вважає також, що огляд було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки, як вбачається з відеозапису події, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер», проте з його результатами не погодився, однак працівники поліції ввели ОСОБА_1 в оману, використовуючи своє службове становище, у зв`язку з чим ОСОБА_1 виконував всі їх вимоги, та, відчувши тиск з боку працівників поліції, погодився з даним результатом. Зазначає, що поліцейські не роз`яснили особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, право оскаржити результат огляду на місці зупинки у закладі охорони здоров`я, і як наслідок його не забезпечили, чим порушили права особи.

Також посилається на наявність процесуальних порушень, оскільки відеозйомка не велась безперервно, а тому вважає, що вказаний відеозапис є неналежним та недопустимим доказом.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, на апеляційний розгляд не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений. За заявою захисника апеляційний розгляд відбувся без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9-а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у постанові, стверджується доказами, які містяться у : протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 789751 від 23 серпня 2024 року; чеку-роздруківці з алкотестеру «Драгер»; розписці ОСОБА_1 від 23 серпня 2024 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозапису події з бодікамери поліцейського.

Сукупності доказів по справі суддя надав належну правову оцінку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, передбачених ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 789751 від 23 серпня 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 власним підписом підтвердив, що йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Твердження апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було доведено наявності конкретних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки з відеозапису чітко випливає факт виявлення поліцейським у водія різкого запаху алкоголю з порожнини рота, що є достатнім для початку процедури для встановлення стану сп`яніння.

Посилання сторони захисту на те, що огляд було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та підзаконних нормативних актів, оскільки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер», проте з його результатами не погодився, однак працівники поліції ввели ОСОБА_1 в оману, використовуючи своє службове становище, у зв`язку з чим останній виконував всі їх вимоги, та відчувши тиск з боку працівників поліції, погодився з даним результатом, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, з відеозапису, що знаходиться в матеріалах справи та який був переглянутий в судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що під час комендантської години працівники поліції запинили автомобіль Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції виявили в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння або на місці зупинки або в найближчому медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки та вказав, що вживав пиво та вино. Результат проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу становив 2,04 проміле алкоголю, внаслідок чого на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Незгоди з результатом огляду ОСОБА_1 не висловлював.

Окрім того, факт згоди ОСОБА_1 з результатами проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу підтверджений його особистими підписами у чеку-роздруківці з алкотестеру та акті огляду на стан такого сп`яніння.

Доказів провокування поліцейськими ОСОБА_1 до керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи тиску під час оформлення матеріалів адміністративного правопорушення матеріали справи, у тому числі і відеозапис події, не містять.

Твердження захисника на те, що поліцейські не роз`яснили особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, право оскаржити результат огляду на місці зупинки у закладі охорони здоров`я, і як наслідок його не забезпечили, чим порушили права особи є безпідставними, оскільки з відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 повністю погодився з результатами огляду, підтвердив факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння після вживання пива та вина, а процесуального права на оскарження результатів огляду з використанням спеціального технічного засобу у закладі охорони здоров`я чинним законодавством не передбачено.

Також не ґрунтуються на матеріалах справи і твердження апеляційної скарги про те, що відеозапис містить переривання, які суттєво спотворюють фактичні обставини оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків судді про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9-а) ПДР та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Порушень норм процесуального закону, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності залишити без задоволення, а постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль