Номер провадження: 33/813/500/25
Номер справи місцевого суду: 505/2939/24
Головуючий у першій інстанції Дзюбинський А.О.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Хангельдян К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Шаталіна М.В., розглянувши апеляційну скаргу в режимі відеоконфенції представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шаталіна М.В. на постанову судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.01.2025, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.01.2025 накладено на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 21.07.2024 серії ААД №577567, вбачається, що 21.07.2024 о 03:24 по проспекту Шевченка м. Подільськ Подільського району Одеської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шаталін М.В. подав апеляційну скаргу, яку пізніше уточнив.

Доводи обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і не був особою, яка керує транспортним засобом. Він лише перебував біля транспортного засобу.

Зазначає, що під час складання протоколу було порушено право на захист, оскільки за заявою ОСОБА_1 захисника не представлено.

Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Шаталіна М.В., які підтримали апеляційну скаргу, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАІ1.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим у розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України. Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дотримався.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення, від 21.07.2024 серії ААД №577567, про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- інформація з бази даних «АРМОР» (Автоматизоване робоче місце оперативного робітника), про подію внесену до Журналу єдиного обліку Подільського РУП ГУНП в Одеській області № 6215 від 21.07.2024 про перебування на залізничному вокзалі м. Подільськ підозрілої особи та необхідності перевірки документів зазначеної особи;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.07.2024 (05:55), відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- пояснення ОСОБА_2 від 22.07.2024, відповідно до якого ОСОБА_2 було залучено як понятого, та відповіло до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- пояснення ОСОБА_3 від 21.07.2024, відповідно до якого, він під час виконання завдання співробітника Державної прикордонної служби України, перебуваючи на залізничному вокзалі в м. Подільськ о 03:37 21.07.2024, побачив як на паркову приїхав автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , в подальшому водій зазначеного автомобіля подав умовний сигнал особі, що прибула залізничним сполученням та вийшла на привокзальну площу блимнув фарами. Шляхом перевірки документів, було з`ясовано, що за кермом автомобіля перебував працівник поліції ОСОБА_1 ОСОБА_3 від ОСОБА_1 почув запах алкоголю, та о 03:58 працівники Державної прикордонної служби України викликали працівників поліції. Окрім того ОСОБА_3 був свідком відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;

- пояснення ОСОБА_4 від 21.07.2024, відповідно до яких вночі 21.07.2024 ОСОБА_4 став свідком того, як автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 о 03:24 21.07.2024 припаркувався на привокзальній площі залізничного вокзалу м. Подільськ, в подальшому до водійських дверей автомобіля підійшли працівники Державної прикордонної служби України, та ОСОБА_4 почув нечітку мову водія ( ОСОБА_1 ) впродовж спілкування із працівниками Державної прикордонної служби України, також ним було помічено почервоніння очей ОСОБА_1 . Надалі приїхали працівники поліції.

- пояснення ОСОБА_5 від 21.07.2024, відповідно до якого він з 03:15 до 03:37 виконував завдання як працівник Державної прикордонної служби України на території вокзалу у м. Подільськ, ним було виявлено автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Так, ОСОБА_1 , зі слів прибулого залізничним транспортним Виріщинського Д.Ю., мав його зустріти разом із ОСОБА_6 та забезпечити незаконний перетин кордону. Надалі при перевірці особи водія Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 було встановлено, що ОСОБА_7 мав ознаки сп`яніння. Працівниками Державної прикордонної служби України викликано працівників поліції Подільського РУП ГУНП в Одеській області;

- витяг з бази даних «АРМОР» від 22.07.2024, відповідно до якого транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_8 .

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Пунктом 12 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних Згідно порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, який встановлений ч. 2, 3, 4, 5, 6 ст. 266 КУпАП, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція 1452/735), огляд на стан сп?яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МО3 та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Тобто, об`єктивна сторона вказаного правопорушення передбачає дію у вигляді відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими, а суб`єктом даного правопорушення с особа яка керує транспортним засобом, а не та яка сидить в автомобілі який припаркований на стоянці біля вокзалу, або стоіть біля автомобілю.

Таким чином, факт керування транспортним засобом і наявність ознак сп?яніння у особи під час керування може бути встановлений і доведений лише в разі зупинки особи, яка керує транспортним засобом і коли цей факт належним чином задокументовано, якщо це стосується саме адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП України.

Під час судового розгляду було достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на той час коли поліцейський пропонував пройти огляд не керував транспортним засобом і не був особою, яка керує транспортним засобом. На той час ОСОБА_1 лише перебував біля транспортного засобу.

Так, в ході судового розгляду було встановлено, що 21.07.2024 року біля 03 години 24 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з НОМЕР_1 під`їхав до Залізничного вокзалу та припарковав свій автомобіль на стоянці.

Через 44 хвилини, а саме біля 04 годині 08 хвилин до Залізничного вокзалу під`їхали працівники поліції, які підійшли до ОСОБА_1 поліції у зв`язку з обставина пов`язаними з намірами іншої особи незаконним перетнути державний кордон.

Біля 05 години, після спілкування з ОСОБА_1 та з`ясування обставин патрульні поліцейські поїхали. Приблизно через 1 годину, а саме о 05 годині 57 хвилин працівники поліції знову під`їхали на парковку біля Залізничного вокзалу де знаходився ОСОБА_1 та один з поліцейських запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння у зв?язку з тим що начебто він 21.07.2024 року біля 03 години 24 хвилин керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп?яніння.

Апеляційний суд зазначає, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд не у зв`язку з встановленням факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп?яніння, а лише у зв?язку з тим що у нього є підозри на те що ОСОБА_1 до того як приїхав до залізничного вокзалу керував транспортним засобом і начебто знаходився в стані алкогольного сп?яніння. Слід також зазначити про те, що поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп?яніння через 2 години після того як ОСОБА_1 перестав керувати транспортним засобом і саме головне що поліцейський його не зупиняв в той момент коли ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому жодним чином не міг знати чи перебував ОСОБА_1 в стані алкогольного сп?яніння, або чи були у нього ознаки алкогольного сп?яніння під час керування транспортним засобом.

Жодний доказ або свідчення свідка не вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп?яніння, або його зупинили працівники поліції і він відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння на місці зупинки.

З відеозаписів, які долучено до матеріалів справи, не зафіксовано факт зупинки поліцейськими транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з НОМЕР_1 , або керування ним ОСОБА_1 в той час коли було запропоновано пройти огляд на стан сп?яніння. З відео вбачається, що автомобіль знаходиться на парковці біля залізничного вокзалу, а ОСОБА_1 знаходиться біля вказаного автомобіля.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто був учасником дорожнього руху, тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 взагалі допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, у зв`язку із чим, будь-які вимоги працівників поліції в такому випадку ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки апеляційного суду, узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Крім того, матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі автомобіля для керування іншій особі. У протокол зазначено, що документи не вилучалися.

Такі висновки апеляційного суду, узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18.02.2020 року у справі №524/5741/16-а.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційним судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, що підтверджується долученими відеозаписами.

Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання особі, яка притягується до адміністративної відповідальності можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

З огляду на це апеляційний суд зазначає, що такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є однією з підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 правопорушення відповідними належними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також, необхідно зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щодо особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Отже, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

На підставі вищевстановлених обставин, враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівниками патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного та взагалі не вмотивованого судового рішення.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шаталіна М.В. - задовольнити.

Постанову судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.01.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов