ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3968/25
провадження № 3/753/2291/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

09 лютого 2025 року о 07-й годині 45 хвилин в м. Києві, вул. Лариси Руденко, 17-а, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість обличчя, порушення координації рухів, зіниці очей погано реагують на світло, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином повідомленим за допомогою направлення судових повісток та смс-повідомлення, ОСОБА_1 на виклики суду не з`явився.

Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП, встановлено вичерпний перелік норм, при розгляді яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Однак, ст. 130 КУпАП в цьому переліку відсутня.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 підставі наявних доказів.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, в судовому засіданні був переглянутий відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського, відповідно до якого він починається з того, що працівниками поліції зупинений ОСОБА_1 . Працівник поліції почав перевірку ОСОБА_1 на ознаки наркотичного сп`яніння та виявив у нього тремтіння пальців рук, порушення координації та те, що зіниці очей не реагують на світло. Встановивши ознаки наркотичного сп`яніння, інспектор патрульної поліції запропонував ОСОБА_1 проїхати до лікаря нарколога та пройти огляд. ОСОБА_1 сказав, що у нього немає часу, йому потрібно їхати на роботу, йому немає коли. Далі працівник поліції неодноразово намагається запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але ОСОБА_1 уникає відповіді, говорить що не має часу, складайте протокол. При цьому працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння передбачена відповідальність.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог розділу п. 1 Х розділу «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані вимоги працівниками поліції були виконані та ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 , яка зобов`язалась не передавати керування транспортним засобом своєму чоловіку ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють імперативний обов`язок водія, а не його право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Судом встановлено, що працівник поліції за наявності достатніх підстав для висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, неодноразово висував вимогу водієві пройти огляд на стан сп`яніння, отримував відмову та неодноразові уникання відповіді, що чітко зафіксовано на відеозаписі, розцінив дії ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та почав цю відмову процесуально оформлювати, а саме складати протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується також іншими наданими суду матеріалами справи, а також фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 242371, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1), направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4).

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необхідності накладення на нього адміністратвиного стягнення.

Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 те, що він не працює, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривні.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба