Єдиний унікальний номер 389/1100/25 провадження №3/389/395/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Український Віталій Валентинович, розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працює прибиральниця Комбінат комунальних послуг, зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не притягувалась до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №684210 від 28.03.2025, ОСОБА_1 , 07.03.2025 о 19:36 годині за місцем проживання по АДРЕСА_1 , ухилилась від виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , 2020 року народження, а саме перебувала напідпитку з ознаками алкогольного сп`яніння, умови в будинку потребують покращення, відповідно до акту обстеження від 19.03.2025, чим порушила ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явилась, надала письмову заяву, відповідно до якої вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП не визнала, оскільки доглядає за донькою і піклується на належному рівні.

Частина перша статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей та тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпеченні інтересів своєї дитини.

Згідно з ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» …батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці… Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст.150 СК України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У протоколі про адміністративне правопорушення має бути конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї неповнолітньої дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, для дотримання принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Дослідивши письмові матеріали справи, встановлено наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №684210 від 28.03.2025, який за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП, є підставою для подальшого провадження у справі, однак не може бути самостійним та достатнім доказом у справі про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам ч.1 ст.256 КУпАП, оскільки останній складено щодо двох правопорушень 07.03.2025 та 19.03.2025 одночасно, при цьому суть кожного з адміністративних правопорушень відсутня, оскільки не конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї неповнолітньої дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, що призвело до порушення принципу правової визначеності.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №684210 від 28.03.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 ухилилась від виховання своєї малолітньої дитини, надано, наступні докази:

рапорт від 07.03.2025 відповідно до якого по лінії «102» 07.03.2025 о 19:38 годині надійшло повідомлення ОСОБА_3 , яка повідомила, що її донька ОСОБА_4 , не доглядає за своїми 3 дітьми, зловживає алкогольними напоями та не виконує свої батьківські обов`язки;

протокол прийняття заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.03.2025, відповідно до якого остання просить притягнути до відповідальності свою доньку ОСОБА_1 , яка зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого неналежно виховує своїх малолітніх дітей;

письмові пояснення ОСОБА_3 від 07.03.2025, відповідно до яких її донька ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та не бажає лікуватися від своєї залежності

письмові пояснення ОСОБА_1 відповідно до яких остання пояснила, що проживає разом з чоловіком та дітьми, за якими здійснює догляд належним чином, алкогольними напоями не зловживає, чому її мати звернулась до поліції їй не відомо:

акт обстеження умов проживання від 19.03.2025, який містить вказівку на необхідність покращення умов проживання (прибрати речі, облаштувати окреме спальне місце дитині), при цьому також містить відомості про наявність у будинку світла, пічного опалення, телевізору, шафи, кухонного столу, продуктів харчування, запасу дров, для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окреме ліжко, іграшки, особисті речі, наявна вказівка на те, у будинку проживають: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , які обидва працюють, діти ОСОБА_1 : ОСОБА_6 , 2020 року народження, відвідує дитячий садочок «Сонечко» (на момент обстеження гостює у бабусі), Вікторія - ліцей «Крила України»;

свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До суду, з незрозумілих підстав, надано копії вказаних письмових доказів, які не завірені в установленому законом порядку, що унеможливлює їх прийняття до уваги, в якості належних та допустимих доказів.

Крім того, вказані докази не підтверджують ні факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 07.03.2025, та, як наслідок цього, ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 . З акту обстеження умов проживання від 19.03.2025 також не вбачається, що ОСОБА_1 19.03.2025 саме ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї малолітньої дитини ОСОБА_6 та яких саме обов`язків така особа не виконала, оскільки сам по собі факт наявності неприбраних речей та відсутність окремого ліжка не підтверджує ухилення від виховання дитини.

Будь- яких інших доказів, до суду не надано.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

В силу ст.129 Конституції України,ст.6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи або перекваліфікувати її дії. Крім того, відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Вказані положення Конституції України поширюються і на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За викладеного, приходжу до висновку, що беззаперечні, належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 ухилилась від передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання доньки ОСОБА_6 відсутні, тож в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а відтак відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

Керуючись ст.ст.7, 184, 245, 247, 251, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя В.В. Український