ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/139/25 Справа № 699/1720/24 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Літвінова Г. М. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 25.12.2024 року, якою -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, аспіранта Київської академії соціальних відносин, праці та туризму, РНОКПП - НОМЕР_1 , інші дані суду невідомі,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, що 26.10.2024 о 20 год. 48 хв. в с. Шендерівка по вул. Соборній, 107 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21114 н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора БКАСЕК 6810, результат 0,39 %о. Водієм порушено вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 25.12.2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:

Постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 25.12.2024 - скасувати, а провадження по справі закрити.

Вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального права, а судом не було встановлено та повноцінно досліджені всі обставини справи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що суд першої інстанції, розглянув протокол про адміністративне правопорушення без допиту свідків, тобто порушив принцип безпосереднього отримання доказів судом, чим порушив право на захист особи.

Вказує, що на момент зупинки працівниками поліції жодних ознак алкогольного сп`яніння я не мав. При цьому, у судовому засіданні цю обставину, не було з`ясовано, вивчено та проаналізовано.

З відеозапису видно, що у нього відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна (мова зрозуміла, чітка, нормальне формулювання своїх думок, рухи тіла теж адекватні, зовсім не схожі, як у людей, які вживають алкоголь), реакцію на світло зіниць очей працівники поліції не перевіряли.

Вказує, що допиту свідків, які були на місці не було здійснено. Як наслідок такі обставини вказані поліцейським є нічим іншим, як припущенням та недопустимим доказом. КУпАП не передбачає такого критерію оцінки як «припущення».

Вказує, що добровільно пройшов тест на визначення стану алкогольного сп`яніння з результатами якого він не погодився. Відповідно до частини 3 статті 266 КУпАП у разі незгоди водія, огляд на визначення стану сп`яніння огляд водія проводиться у спеціалізованому закладі охорони здоров`я.

Про те, що він висловлював незгоду з результатами проведеного огляду за допомогою алкотестру та пропонував поліцейським пройти відповідний огляд у спеціалізованому закладі охорони здоров`я, суд не взяв до уваги, повно та всебічно не вивчив обставини справи, допит поліцейських не провів.

Вказує, що працівниками поліції на його прохання не надано відповідні документи на алкотестер, що використовувався (сертифікат відповідності, свідоцтво про проведення останньої повірки). Зазначене могло вплинути на результати тестування та не може бути доказом у справі.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Правопорушник ОСОБА_1 неодноразово в судове засідання апеляційної інстанції не з`являвся, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

10.04.2025 ОСОБА_1 було подано чергове клопотання про відкладення судового засідання з посиланням на стан здоров`я, однак підтверджуючих документів суду не надано, як і на попередньому судовому засіданні.

В судовому засідання 11.04.2025 дане клопотання було постановлено на обговорення, за результатам якого було прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання (без видалення до нарадчої кімнати).

Розглядаючи справу у відсутності ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. При цьому справа надійшла до апеляційного суду 14.01.2025 і таким чином знаходиться в суді 86 днів.

Процесуальну поведінку ОСОБА_1 з приводу постійного, неодноразового відкладення справи, суд апеляційної інстанції розцінює, як зловживання своїми правами, з метою затягнути розгляд на невизначений час.

Згідно ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, крім того він не надав доказів поважності причин неявки.

Таким чином аналіз норми Закону, дозволяє апеляційному суду зробити висновок, що у даному випадку явка ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції при розгляді його скарги не є обов`язковою, не перешкоджає розгляду справи та ухваленню судового рішення і в даному випадку його права не порушені.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, , що 26.10.2024 о 20 год. 48 хв. в с. Шендерівка по вул. Соборній, 107 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21114 н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора БКАСЕК 6810, результат 0,39 %о. Водієм порушено вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 402563 від 26.10.2024 року, де зазначено, що 26.10.2024 о 20 год. 48 хв. в с. Шендерівка по вул. Соборній, 107 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21114 н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора БКАСЕК 6810, результат 0,39 %о. Водієм порушено вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.2);

- даними рапорту Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 26.10.2024 щодо події ЄО № 21059, де зазначено, що 26.10.2024 о 21 год. 12 хв. в с. Шендерівка по вул. Соборній, 107 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21114 н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» 6810, результат 0,39 % проміле.(а.с.3);

- даними акту огляду гр. ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнин рота, порушення мови, порушення координації рухів.(а.с.4);

- даними роздруківку приладу «Драгер» щодо тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат 0,39% проміле.(а.с.5);

- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1221 083 24 дійсне до 13.08.2025 року.(а.с.6);

- письмовими пояснення ОСОБА_1 , за змістом яких 26.10.2024 він вживав пиво та пізніше розмовляв із братом, однак розмова обірвалася і брат більше не відповідав, хвилюючись за його здоров`я ОСОБА_1 вимушений був сісти за кермо автомобіля, проте був зупинений поліцейськими, після чого останні запропонували пройти освідування за допомогою приладу «Драгер», результат 0.39% промыле.(а.с.7);

- копію постанови від 26.10.2024 серія ЕНА № 3349689 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121 КУпАП.(а.с.10);

- даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 26.10.2024 року.(а.с.11);

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС Україні № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 402563 від 26.10.2024 року, даними рапорту Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 26.10.2024, даними акту огляду гр. ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, даними роздруківку приладу «Драгер» щодо тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат 0,39% проміле, копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1221 083 24, письмовими пояснення ОСОБА_1 , копію постанови від 26.10.2024 серія ЕНА № 3349689 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121 КУпАП, даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 26.10.2024 року.

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що 26.10.2024 року, о 20 год. 48 хв. в с. Шендерівка по вул. Соборній, 107, працівниками поліції був зупинений водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ 21114 н.з. НОМЕР_2 , та виконуючи поворот ліворуч не увімкнув покажчик сигналу лівого повороту. Під час спілкування з водієм, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що водій погодився, результат 0,39 % проміле. ОСОБА_1 проти результату не заперечував, в медичний заклад їхати відмовився.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, на запитання поліцейського, чи має ОСОБА_1 якісь зауваження чи йому щось незрозуміло, то ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв, що спростовує його доводи з цього приводу викладені в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта про те, що йому не роз`яснено його права, є необґрунтованим, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 згодний з роз`ясненими йому правами та ситуацією в цілому та будь-яких заперечень чи незгоди не висловлює.

Доводи апелянта про відсутність у нього ознак сп`яніння, є необґрунтованими, оскільки на відеозаписі зафіксовано, як працівник поліції, звернувшись до ОСОБА_1 , повідомивши, що останній має свіжий запах алкоголю з порожнини рота. Саме тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Після першого проходження огляду пристрій зафіксував допустимий показник (0,15% проміле). Поліцейські припустили, що водій нещодавно вживав алкоголь, тому спочатку склали стосовно ОСОБА_1 постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення інших правил дорожнього руху, а через певний час, враховуючи наявність вказаної вище ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували йому повторно пройти огляд із застосуванням приладу Драгер. Результат тесту підтвердив стан алкогольного сп`яніння - 0,39 % проміле.

Крім того, на записі зафіксовано, що після цього поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні, якщо він не погоджується із цим результатом, однак ОСОБА_1 відмовся від цієї пропозиції, тому апеляційні вимоги з приводу того, що ОСОБА_2 не погоджується з результатами огляду, є необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції також враховує те, що ОСОБА_1 постійно змінював свої пояснення стосовно того, коли саме він вживав алкоголь і чи вживав узагалі (не вживав, вживав вчора, вживав сьогодні, але давно, де врешті зізнався, що вживав алкоголь на передодні, а саме за годину до керування транспортним засобом).

Доводи ОСОБА_1 щодо залучення свідків до процедури огляду на стан сп`яніння, є також необґрунтованими, оскільки чинна редакція ст. 266 КУпАП вимагає фіксування огляду на відеозапис. У залученні свідків у даному випадку немає необхідності.

Доводи апелянта про незаконну зупинку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 і як наслідок необґрунтоване складання протоколу про адміністративне правопорушення, що в свою чергу є підставою для скасування судового рішення, є також необгрунтованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції ніяким чином не впливає на суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 та не звільняє його від відповідальності за скоєне.

Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 25.12.2024 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 25.12.2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок