Провадження № 3/161/62/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 17 квітня 2025 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , працюючої торгівельним агентом ТОВ «Щедро»,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення від 12 грудня 2024 року вказано, що ОСОБА_1 12 грудня 2024 року о 01:37 год. у м. Луцьку по проспекту Президента Грушевського, 9 керувала автомобілем Peugeot 407 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з порожнини рота, порушена мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася. Такі дії кваліфіковані поліцейським, як порушення п.2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду особи поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, який долучений до матеріалів справи, і про який зазначено у самому протоколі.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала. Зауважила, що одразу погодилася пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, в медичному закладі. Однак розгляд справи відповідно до вимог КУпАП не відбувався, прав їй ніхто не роз`яснював, і вона самостійно зателефонувала до адвоката та порадитися, як краще вчинити. Адвокат їй повідомив та пояснив, що краще пройти освідування і не відмовлятися. Після розмови вона почала пояснювати ситуацію, що хоче пройти освідування, однак їй було відмовлено, мотивуючи тим, що відносно неї уже складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення за відмову від проходження огляду.

Захисник Ольховський М.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі, додатково пояснив, що при розгляді даної ситуації ОСОБА_1 не мала наміру уникати відповідальності, просто хотіла з`ясувати, як краще поступити, тому телефонувала до адвоката за консультацією. Працівники поліції порушили її право на захист, належним чином не роз`яснили права особи, а також, яка відповідальність передбачена за відмову від проходження огляду, не зачекали, коли правопорушник поспілкується з адвокатом, чим порушили право на захист останньої. Крім того, захисник наголосив, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано медичний висновок за номером 230, а в матеріалах справи міститься інший висновок за номером 822, що є грубим порушенням вимог щодо складання адміністративних матеріалів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, суддя дійшов такого висновку.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17.12.2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп`яніння.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із поданого відеозапису встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявила бажання скористатись правовою допомогою, про що повідомила, та спілкувалася по телефону з адвокатом.

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, і проведення такого огляду" огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 6 цієї Постанови встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд наведена в додатку 1 до цієї Інструкції, затвердженої Наказом МВС МОЗ від 09.11.2015 №1452/735.

З відео вбачається, що ОСОБА_1 була доставлена до закладу охорони здоров`я о 02 год. 09 хв., не розуміючи, які будуть наслідки складення протоколу, телефонує до адвоката і консультується із ним. О 2 год. 17 хв., не дочекавшись отримання правової допомоги, на яку має право правопорушник, їй повідомили, що складається відмова від проходження медичного огляду. Після телефонної консультації з адвокатом, ОСОБА_1 повідомила, що вона має намір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки адвокат їй пояснив, яка буде відповідальність, проте, поліцейський вказав, що протокол уже складений. З відео вбачається, що за 8 хвилин спілкування правопорушниці з адвокатом, відносно склали відповідний протокол, що свідчить про необ`єктивний та упереджений підхід, і дає підстави для висновку, що розгляд справи по суті не відбувався, право на захист було очевидно порушено.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1N?194484 від 12.12.2024р., вказано, що «Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ чи в лікаря нарколога відмовилась, що підтверджується висновком лікаря нарколога номер 230 від 12.12.2024р., чим порушив п. 2.5 ПДР. Відмова особи, яка керує Т3, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або виживання лікарських засобів».

Відповідно до п.п.2.2., 2.4. Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений. До протоколу додаються копії документів та інші докази, що вказують на обставини та час вчинення правопорушення.

В матеріалах адміністративної справи, відсутній «висновок лікаря нарколога номер 230 від 12.12.2024р. Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративно відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Наявні у матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки свідчать лише про формальність зазначених у них обставин.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі, не відображають всіх обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП , у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК