Справа № 702/144/25
Провадження № 3/702/80/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення адміністративного стягнення

18.04.2025 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Барська Т.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 27.01.2025 о 10 год. 00 хв. керував тз Opel нз НОМЕР_1 і рухався дорогою М30 191 км, не маючи при цьому права керування таким тз, правопорушення вчинене повторно упродовж року.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачає ч.5 ст. 126 КУпАП.

До суду для розгляду справи ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суддю не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надсилав, про час та місце проведення розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній особі гарантоване право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Отже, з огляду на те, що при повідомленні суддею про місце та час розгляду справи вжито всіх заходів щодо забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду особисто чи належного представника, хоча мав таку можливість, не подав письмових заперечень проти протоколу, не подав доказів поважності причин його неявки в судове засідання, а тому враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнаний пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою недопущення порушення строків, визначених ст.38 КУпАП та беручи до уваги суспільну увагу до розгляду такої категорії справ, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши відеозапис події, суддя приходить до таких висновків та такого рішення.

Згідно зі ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозицією ч.5 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частина 2 ст. 126 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пункт 2.1 «а» ПДР України покладає на водія транспортного засобу обов`язок мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Дослідженням наявних у справі доказів встановлені такі обставини:

- згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №231350 від 27.01.2024, ОСОБА_1 27.01.2025 о 10 год. 00 хв. дорога М 30 191 км керував тз Opel нз НОМЕР_1 , не маючи при цьому права керування таким тз, правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив п.2.1. а ПДР за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП (а.с.1);

- згідно з переглянутим відеозаписом події, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, і , під час з`ясування його особи, встановлено, що права на керування транспортним засобом у ОСОБА_1 не має (а.с.2);

-відеозаписом також зафіксовані пояснення ОСОБА_1 про те, що він, як військовослужбовець, відряджений до міста Тернополя у справах служби;

- відповідно до наданих працівникам поліції 27.01.2025 пояснень, ОСОБА_1 керував автомобілем «Опель» без посвідчення водія (а.с.3);

- згідно з датованим 27.01.2025 рапортом інспектора Ганни Сівіцької, під час несення служби інспектор зупинила та перевірила т.з. Opel Vektra нз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; перевіркою з`ясовано, що водій прав на керування автомобілем не має, за аналогічне порушення притягувався до відповідальності (а.с.5);

- за змістом копії постанови ББА №262202 від 04.08.2024 ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУПАП та підданий штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с.7);

- згідно з довідками управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП від 05.02.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та постановою ББА №262202 від 04.08.2024 підданий покаранню у виді штрафу в розмірі 3400 грн., транспортних засобів за ним не зареєстровано, за даними Інформаційного порталу Національної поліції України посвідчення водія не отримував (а.с.8, 9).

Окрім того, за відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень постановою судді Воловецького районного суду Закарпатської області закрите провадження у справі №936/171/25 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП (а.с.23-24).

За наслідками розгляду означеної справи про адміністративне правопорушення суддя встановив, що 31.01.2025 ОСОБА_1 був затриманий працівниками Державної прикордонної служби на території населеного пункту Нижні Ворота Мукачівського району Закарпатської області і щодо нього складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 204-1 КУпАП за ознакою спроби незаконного перетинання державного кордону України.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до переконання доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Частина третя статті 15 КУпАП унормовує, що при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

Однак, підстав для застосування ч.3 ст.15 КУпАП суддею не встановлено, оскільки зафіксовані відеозаписом пояснення ОСОБА_1 про перебування у відрядженні зі службовою місією спростовуються встановленими суддею Воловецького районного суду Закарпатської області обставинами про затримання 31.01.2025, тобто невдовзі після події 27.01.2025, ОСОБА_1 працівниками Державної прикордонної служби на території пункту Нижні Ворота Мукачівського району Закарпатської області.

Ці відомості дають судді підстави для висновку про недостовірність пояснень ОСОБА_1 про виконання ним, як військовослужбовцем, 27.01.2025 під час керування автомобілем Opel Vektra нз НОМЕР_1 обов`язків служби транспортним засобом Збройних Сил України.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення, відповідно до статті 34 КУпАП, та обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

При призначенні покарання суддя виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом» та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суддя відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його поведінку під час та після вчинення адміністративного правопорушення, ступінь його вини, бере до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, і вважає за необхідне застосувати до водія ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Визначений вид та розмір покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За правилами ст.40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладене таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.1, 7, 9, 22, 23, 33, 34, 36, 245, 247, 251, 276, 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф має бути сплачений порушником на рахунок номер UA0023001, Код класифікації доходів бюджету 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі), Отримувач ГУК у Черк.обл./Черк. обл/21081300, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Судовий збір має бути сплачений порушником на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу упродовж 15 днів в порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в розмірі 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду. Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення через Монастирищенський районний суд Черкаської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя Тетяна БАРСЬКА