Справа № 638/6263/25
Провадження № 3/638/2346/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Латки І.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює в ТОВ «АТБ-Маркет», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

22 березня 2025 року приблизно о 10:15 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме останній перебував без догляду та нагляду батьків в ході чого виліз у відкрите вікно та пускав літачки. ОСОБА_1 не порушила ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву, в якій вину в інкримінованому правопорушенні визнала у повному обсязі, зобов`язалася в подальшому не допускати подібних діянь.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 2 ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 032659 від 22 березня 2025 року;

- паперовою копією електронного рапорту служби «102» від 22 березня 2025 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 від 22 березня 2025 року;

- фотоматеріалами;

- копією Свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_1 від 04 червня 2021 року.

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 032659 від 22 березня 2025 року.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення матері від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків по догляду за дитиною.

Згідно вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням

Відповідно до норм КУпАП, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Із урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, відсутність суспільно-небезпечних наслідків від вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, - щире розкаяння винної, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, характер вчиненого правопорушення, ступінь її вини, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Застосування такого виховного заходу як усне зауваження буде достатнім для виховного впливу на ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нею нових правопорушень.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин суд вважає можливим відносно ОСОБА_1 застосувати положення ст. 22 КУпАП, з оголошенням їй усного зауваження, що буде відповідати меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 184, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя І.П. Латка