Справа № 199/2042/25
ПОСТАНОВА

іменем України

17.04.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Дніпровська торгова корпорація», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

- за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.01.2025 серії ЕПР1 № 233396, ОСОБА_1 20.01.2025 о 22:51 годині в м. Дніпрі по пр. Слобожанському, в районі електроопори № 384, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху праворуч, не переконався що це буде безпечним, та скоїв зіткнення з автомобілем «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку з правої сторони. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

На думку посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судове засідання 17.04.2025 ОСОБА_1 не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою SMS-повісткою, яку він отримав 11.04.2025 о 14:52:56 годині, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) прийняла рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку російської федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N50966/99 від 14.10.2003).

Крім того, судом в повному обсязі були задоволені клопотання ОСОБА_1 про призначення по справі судової автотехнічної експертизи, а також про ознайомлення з матеріалами справи після проведення вказаної вище експертизи, надавши останньому достатнього проміжку часу для такого ознайомлення.

14.04.2025 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи 17.04.2025 у зв`язку із перебуванням останнього у відрядженні у місті Києві.

Суд вважає неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 09:00 годину 17.04.2025, неповажною, оскільки йогоставлення до розгляду даної справи є штучним затягуванням її розгляду, порушення строків розгляду справи, які спливають 20.04.2025.

Враховуючи реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпрі, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке відбулося 10.03.2025, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та пояснив, що 20.01.2025 о 22:51 годині він, керуючи «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій полосі в районі електроопори № 384 по пр. Слобожанському в м. Дніпрі. Швидкість руху його автомобіля складала приблизно 70 км/г. У суміжній смузі для руху, яка розташовувалась справа, від його автомобіля, попереду, в своїй смузі рухався автомобіль «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Він почав здійснювати випередження вказаного автомобіля, упевнившись, що це буде безпечним для інших учасників руху, однак водій ОСОБА_2 несподівано почав змінювати напрямок руху в смугу, в якій він рухався, при цьому не увімкнувши показник повороту, чим спричинив аварійну ситуацію. З метою уникнення зіткнення, він почав збільшувати швидкість руху автомобіля, оскільки автомобіль «Kia Rio» рухався з меншою швидкістю, приблизно 30-40 км/г. В цей момент він почав зупиняти автомобіль, з метою з`ясування обставин аварійної ситуації, яку створив водій автомобіля «Kia Rio» ОСОБА_2 , однак водій ОСОБА_2 не зупиняючись, продовжив рух автомобіля. Жодних механічних пошкоджень на його автомобілі не було. Враховуючи відсутність механічних ушкоджень на його автомобілі та ознак дорожньо-транспортної пригоди, а також те, що через одну годину починала діяти комендантська година, він теж вирішив поїхати далі. Вважає, що саме водій ОСОБА_3 винуватий у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. Жодних матеріальних претензій до нього потерпілий ОСОБА_2 не має, у зв`язку з чим просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими SMS-повістками від 19.02.2025, від 26.02.2025, від 05.03.2025 та від 11.04.2025. Заяв чи клопотань від останнього про відкладення розгляду справи від потерпілого не надходило.

Згідно копії письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 , наданих працівникам поліції, 20.01.2025 о 22:51 годині він, керуючи автомобілем марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по пр. Слобожанському, зі сторони Нового мосту в бік вул. Калинової зі швидкістю 130 км/г. Його обігнав автомобіль «ЗАЗ Lanos» сірого або білого кольору, який рухався в 4 полосі для руху автомобілів. Під час руху, автомобіль «ЗАЗ Lanos» почав зміщуватись в полосу для руху, в якій він рухався та здійснив зіткнення з його автомобілем, відбивши дзеркало з лівої сторони. Після чого, водій автомобіля «ЗАЗ Lanos» продовжив рух в сторону вул. Калинової в м. Дніпрі, залишивши місце дорожньо-транспортної пригоди. В свою чергу, з метою уникнення аварійної ситуації, він проїхав трохи далі від міста зіткнення, а потім повернувся.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй сукупності, з дослідженням протоколу згідно якого ОСОБА_1 висунуте порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання, поза розумним сумнівом, поставленого у вину працівником поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Так, з огляду на фабулу протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з підстав порушення ним п. 10.1 Правил дорожнього руху.

На підтвердження вини ОСОБА_1 працівником поліції до справи долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення від 29.01.2025 серії ЕПР1 №233396, в якому викладена суть адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП;

- рапорт поліцейського УПП в Дніпропетровській області від 20.01.2025 про факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортних засобів «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , та «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Дніпрі по пр. Слобожанському, в районі електроопори № 384;

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.01.2025, якою зафіксовано наслідки зіткнення транспортних засобів, зафіксовано орієнтири, місце-розташування транспортних засобів, їх напрямок руху;

- фотозображення та відео з місця дорожньо-транспортної пригоди;

- копії письмових пояснень водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками. Також Пленум ВСУ зазначив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Приймаючи до уваги те, що кожен з водіїв наполягав на своїй версії механізму дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи не визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2025 призначалася судова авто технічна експертиза, проведення якої доручалося Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

11.04.2025 на виконання постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2025 надійшов висновок судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-25/10429-ІТ від 27.03.2025, відповідно до якого дослідження проводилось по двом варіантам, а саме згідно пояснень водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Так, згідно пояснень ОСОБА_1 :

1.В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ЗАЗ Lanos» ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 12.9 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Кіа Rio» ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України.

2.Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про відстань, яку подолав автомобіля «Кіа Rio» з моменту зміни напрямку руху до моменту зіткнення, або час, який минув з моменту зміни напрямку руху до моменту зіткнення, то відповісти на питання: «Чи мав (не мав) водії автомобіля «ЗАЗ Lanos» ОСОБА_1 технічну можливість запобігти зіткнення, не надається можливим.

Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «Кіа Rio» ОСОБА_2 визначалася виконанням ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху і в нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, котрі не дозволили б йому йому виконати.

3.Оскільки в даному випадку мало місце повздовжнє попутне косе дотичне зіткнення, то пошкодження які виникли на ТЗ внаслідок даної ДТП могли виникнути як при маневруванні автомобіля «Кіа Rio» так і при маневруванні автомобіля «ЗАЗ Lanos» і тому відповісти на питання про відповідність дій водія автомобіля «ЗАЗ Lanos» ОСОБА_1 вимогам п. 10.1 ПДР в залежності від отриманих пошкоджень не надається можливим.

4.Оскільки на даному етапі дослідження не надалось можливим визначити чи мав (не мав) водій ОСОБА_1 технічну можливість уникнути ДТП (з-за відсутності в матеріалах справи вихідних даних про параметри зближення транспортних засобів до моменту зіткнення), то відповісти на дане питання не надається можливим.

5, 6. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Кіа Rio» ОСОБА_2 , при заданому механізмові події, не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно пояснень ОСОБА_2 :

1.В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Кіа Rio» ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 12.9 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ЗАЗ Lanos» ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху Україні .

2.Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «ЗАЗ Lanos» ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху і в нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, котрі не дозволили б йому йому виконати.

В даній дорожній обстановці технічна можливість запобігти зіткнення не визначалась односторонніми діями водія автомобіля «Кіа Rio» ОСОБА_2 .

3.Оскільки в даному випадку мало місце повздовжнє попутне косе дотичне зіткнення, то пошкодження які виникли на ТЗ внаслідок даної ДТП могли виникнути як при маневруванні автомобіля «Кіа Rio» так і при маневруванні автомобіля «ЗАЗ Lanos» і тому відповісти на питання про відповідність дій водія автомобіля «ЗАЗ Lanos» ОСОБА_1 вимогам п. 10.1 ПДР в залежності від отриманих пошкоджень не надається можливим.

4.В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ЗАЗ Lanos» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з даною ДТП.

5,6. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Кіа Rio» ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які б могли знаходитись в причинному зв`язку з ДТП.

В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Кіа Rio» ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, але дана невідповідність, з технічної точки зору, не перебуває в причинному зв`язку з ДТП.

Суд констатує, що згідно схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.01.2025, відображено місце зіткнення транспортних засобів «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , та «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_2 , яка мала місце 20.01.2025 в м. Дніпрі по пр. Слобожанському, в районі електроопори № 384. Однак у ній не зафіксовано слідів гальмування чи маневрування автомобілів, за наявності яких можливо б було визначити характер та напрямок переміщення транспортних засобів до або після їх зіткнення, а також про параметри зближення транспортних засобів до моменту зіткнення,а тому вирішити питання чи мав водій ОСОБА_1 технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди, а також щодо відповідності, а також чи є в діях водія ОСОБА_1 порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, у суду не має можливості.

Суд звертає увагу й на те, що долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення оптичний носій з фотозображеннями та відеозаписом, які були переглянуті судом під час розгляду справи, не є інформативними, та таким, які б могли спростувати або навпаки одну із версій сторін.

Під час розгляду справи водій ОСОБА_1 вказав, що не може надати суду інших доказів або повідомити суд про такі докази, які можуть стосуватися предмету доказування у справі, а наявні у справі докази не дають суду підстав як для надання переваги поясненням учасникам дорожньо-транспортної пригоди: ОСОБА_1 або ОСОБА_2 щодо механізму розвитку події, так і підстав для спростування тверджень ОСОБА_1 щодо такого механізму.

У зв`язку з цим слід зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення та схема місця дорожньо-транспортної пригоди за своїм змістом не спростовують висновків судді, враховуючи те, що схема місця дорожньо-транспортної пригоди лише зафіксувала місце зіткнення транспортних засобів із зазначенням прив`язки до місцевості та інші відомості технічного характеру.

Також необхідно враховувати те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП).

Проте протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП без наявності доказів, які б підтверджували наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням п. 10.1 Правил дорожнього руху, що інкриміновано ОСОБА_1 та наслідками у вигляді зіткнення транспортних засобів, не може бути єдиною підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, враховуючи те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення (зокрема, не зібрано необхідних вихідних даних щодо обставин, за яких сталася ДТП), що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів, як про це зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто суддя у відповідності до ст. 252 КУпАП лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю та не може збирати за власною ініціативою докази на підтвердження вини особо, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту, при цьому суд зауважує, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки справа про адміністративне правопорушення не містить належних доказів, які б підтверджували наявність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях водія ОСОБА_1 , а ті докази, які є в матеріалах справи, не підтверджують факт порушення даним водієм вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, що б перебувало в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, відповідно провадження у справі на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко