Справа № 199/3226/25
ПОСТАНОВА

іменем України

17.04.2025 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Машкіна Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення «17.02.2025 року о 20:10 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї матері домашнє насильство психологічного характеру, залякував в`язницею».

В судовому засіданні ОСОБА_1 , провину не визнав. Пояснив, що він з матір`ю є співвласниками в рівних частинах квартири АДРЕСА_2 . Разом з ним та матір`ю в квартирі також проживає його дружина. Останнім часом мати постійно пред`являє претензії з приводу оплати комунальних послуг, хоча раніше в них була інша домовленість, у зв`язку з чим між ними склалися неприязні стосунки. Увечері 17.02.2025 року до матері в гості прийшла сусідка. Коли вони з дружиною снідали на кухні, до дверей підійшла матір і почала провокувати конфлікт вимогами оплатити комунальні послуги. Не реагуючи на провокації, вони з дружиною пішли в свою кімнату та зачинили двері. Через деякий час матір підійшла до дверей кімнати і продовжувала вимагати оплатити комунальні послуги. Це призвело до негативного психологічного впливу на нього, у зв`язку з чим він вирішив викликати поліцію, про що повідомив матір. Через деякий час за місцем їх проживання дійсно прибули працівники поліції. Як з`ясувалося, їх викликала матір. Однак, жодної нецензурної лайки, образ чи погроз, в тому числі і «в`язницею» він не висловлював.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, її представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Потерпіла згідно з протоколом ОСОБА_2 за участю представника адвоката Бляхарської Ю.О. в судовому засіданні підтвердила, що дійсно між нею та сином з невісткою виникли неприязні стосунки з приводу того, що останні не несуть витрати на оплату комунальних послуг. Увечері 17.02.2025 року, коли син з невісткою снідали на кухні, вона в черговий раз просила їх оплатити комунальні послуги. У відповідь почула на свою адресу грубу нецензурну лайку та погрозу опинитися у в`язниці. Що син мав на увазі, коли казав про в`язницю, вона не розуміє. При цьому, син та невістка мали агресивний вираз обличчя, остання раніше кидалася в бійку, у зв`язку з чим ОСОБА_2 злякалася та повернулася в кімнату, де її чекала сусідка, яка була в неї в гостях. Вказані дій сина та невістки траплялися раніше та завдали їй психічних страждань, у зв`язку з чим вона викликала працівників поліції. Співжиття з сином та невісткою для неї неможливе, вважає, що останні мають виселитися.

Свідок сторони захисту ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що увечері 17.02.2025 року вона з чоловіком снідали на кухні, коли свекруха почала провокувати конфлікт. На провокації вони не реагували, сиділи за зачиненими дверима на кухні. В квартирі також знаходилася сусідка, яка прийшла в гості до свекрухи. В подальшому вони з чоловіком пішли в свою кімнату та зачинили двері. Через деякий час свекруха підійшла до дверей кімнати і продовжила конфлікт, на що чоловік вирішив викликати поліцію, оскільки це траплялося не вперше. Жодної нецензурної лайки, образ чи погроз, в тому числі і «в`язницею» вони свекрусі не висловлювали. За порадою поліцейських, вона здійснювала відеозапис того, що відбувалося в квартирі на свій мобільний телефон. Через деякий час до них прибули працівники поліції за викликом свекрухи, обставини події з`ясували поверхово, не встановили особу сусідки, оцінку ризиків вчинення домашнього насильства склали зі слів заявниці, зазначивши там недостовірні відомості. Після чого, поліцейські склали на неї та чоловіка протоколи про адміністративне правопорушення. В подальшому вона зверталася зі скаргами на дії працівників поліції, в результаті чого протокол було складено і на свекруху, однак по суті скарги жодних рішень немає.

В судовому засіданні були досліджені такі наявні в матеріалах справи письмові докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД №350196 від 17.02.2025 року, зміст якого викладений вище;

- рапорт працівників поліції щодо реєстрації заяви ОСОБА_2 за фактом вчинення відносно неї домашнього насильства за ЄО № 7310 від 17.02.2025;

- заява ОСОБА_2 , згідно з якою вона просить вжити заходи до сина ОСОБА_1 , який погрожував в`язницею, а також його дружини ОСОБА_3 , разом з якою вони висловлюються нецензурною лайкою, знімають її на відеокамеру;

- форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 19.12.2024;

- терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 відносно постраждалої ОСОБА_2 з забороною на 9 діб в будь-який спосіб контактувати.

Також, за клопотанням сторони захисту до матеріалів справи долучено та досліджено в судовому засіданні відеозапис, на якому зафіксовано, що відео зйомка ведеться з кімнати подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . За зачиненими дверима кімнати ОСОБА_2 висловлює вимогу оплатити комунальні послуги, на яку відповідає ОСОБА_1 . Нецензурної лайки, погроз чи образ на відеозаписі не зафіксовано.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП) та який визначає межі судового розгляду.

За протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано вчинення відносно матері ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру, яке полягало в «погрозі в`язницею».

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з поясненнями ОСОБА_2 в судовому засіданні остання не зрозуміла, що син мав на увазі, коли казав про в`язницю. Отже, суд має обґрунтовані сумніви в тому, що вказана дія ОСОБА_1 могла викликали у ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість чи завдали шкоди її психічному здоров`ю, що є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення.

Інші дії чи бездіяльність, у формі яких може бути вчинено домашнє насильство психологічного характеру, згідно з протоколом ОСОБА_1 не інкриміновані.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Також, судом встановлено, що між сторонами існує тривалий взаємний майновий конфлікт, зважаючи на який їх пояснення та пояснення свідка ОСОБА_3 викликають сумніви щодо їх достовірності. Однак, матеріали справи не містять і в судовому засіданні не встановлено жодного об`єктивного доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

В Постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) Верховний Суд висловив правову позицію, згідно якої у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, оскільки викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не відображають всіх ознак інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 1732КУпАП, не підтверджуються зібраними в адміністративному матеріалі об`єктивними доказами, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1732 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.В. Машкіна