ПОСТАНОВА

Іменем України

11.04.2025 року м. Бар Вінницька область

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М. розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Півнюка С.М., адміністративні матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області ДСР НПУ, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої державним кадастровим реєстратором відділу №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності

- за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді державного кадастрового реєстратора відділу №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, являючись згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 27 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (2022 рік) в чому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказане правопорушення вчинено при наступних обставинах:

Відповідно до наказу №79 від 07.02.2017 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 призначено з 08.02.2017 на посаду державного кадастрового реєстратора відділу у Барському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області.

Згідно наказу №732-вд від 08.10.2021, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 , надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 18.10.2021 по 10.08.2024 включно.

Відповідно до наказу №32 від 04.04.2024 «Про зміну назви структурного підрозділу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області», було змінено назву структурного підрозділу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області: Управління надання адміністративних послуг перейменувати на Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин.

Згідно наказу №442-вд від 07.08.2024, ОСОБА_1 , ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 , надано відпустку без збереження заробітної плати, з 11.08.2024 по 07.02.2025 включно.

Згідно посадової інструкції ОСОБА_1 , дана посада відноситься до категорії посад «В» державної служби, з якою остання була ознайомлена 03.02.2020.

Згідно до пп.«в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , є суб`єктом декларування та зобов`язана подавати декларації відповідно до цього Закону.

В примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 , є також суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності статті 65-1 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Так, згідно п. 27 Прикінцевих положень ЗУ «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів.

З метою реалізації цього повноваження та на виконання п. 3 розділу ІІ Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» Національне агентство підготувало Роз`яснення від 13.11.2023 № 4.

Так, дані роз`яснення надані для забезпечення однакового застосування положень Закону стосовно заходів фінансового контролю, мають рекомендаційний характер, не містять правових норм і відображають правозастосовну практику.

НАЗК надає роз`яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Таким чином, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме:

1) щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року

2) декларація при звільненні декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.

3) декларація кандидата на посаду декларація, яка подається відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено

Згідно даного Роз`яснення: днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.

Окрім цього, згідно роз`яснення 2-2, особи які звільнились у період з 24.02.2022 до 31.12.2022 подають:

1) щорічну декларацію з позначкою «я продовжую виконувати функції держави або місцевого самоврядування» за 2021 рік до 31.01.2024 (якщо така декларація не подана раніше);

2) декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями до 31.01.2024;

3) декларацію з позначкою «я припинив(ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування (після звільнення)» за 2022 рік до 31.01.2024.

Тобто, у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати декларацію (після звільнення) за 2022 рік до 31.01.2024.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , лише 20.02.2024 о 14:54 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи за минулий рік (2022) (https://public.nazk.gov.ua/documents/6f233770-d8e5-4d70-a91f-88324d1d2c1c).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

ОСОБА_1 , подавала наступні Е-декларації: 30.03.2017 щорічна; 19.03.2018 щорічна; 01.03.2019 щорічна; 11.03.2020 щорічна; 02.03.2021 щорічна; 29.11.2022 щорічна.

У зв`язку із заповненням ОСОБА_1 , вище вказаних декларацій тому їй відомий порядок подачі декларацій.

Згідно наданої інформації з ГУ Держгеокадастру у Вінницької області до ОСОБА_1 , були доведені вимоги фінансового контролю.

Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» які вчинила ОСОБА_1 у період 12.10.2023 по 21.02.2024 встановлено, що остання маючи повну змогу заповнити та оприлюднити декларацію лише 20.02.2024 о 10:39:08 здійснила вхід до системи за допомогою кваліфікованого електронного підпису. Спроб зайти подати декларацію з 12.10.2023 по 31.01.2024 ОСОБА_1 не здійснювала.

Таким чином, враховуючи вищевикладені факти, ОСОБА_1 будучи на посаді державного кадастрового реєстратора відділу №4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, будучи згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст. 45 та п. 27 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 20.02.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (2022) чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнала повністю. Просила звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, оскільки вчинила правопорушення не умисно, перебуває у декретній відпустці, виховує малолітню дитину, є малозабезпеченою.

У судовому засіданні прокурор Півнюк С.М. зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, про що свідчать докази наявні в матеріалах справ.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З системного аналізу норм КУпАП встановлено, що його завдання полягає у встановлені винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

Отже, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону (дозволено робити тільки те, що дозволено законом ст. 6 Конституції України).

Одним з основних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитись у підриві авторитету органу виконавчої влади та зашкодити суспільним інтересам, то таке правопорушення не може бути визначене, як малозначиме.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У тому числі, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні декларації, чим остання вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справ, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 248 від 05.03.2025 року, даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, наказом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №79 від 07.02.2017 про призначення ОСОБА_1 на посаду державного кадастрового реєстратора відділу у Барському районі ГУ, послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 за період з 12.10.2023 по 21.02.2024, заявою ОСОБА_1 від 07.02.2017 про призначення на посаду державного кадастрового реєстратора відділу у Барському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, заявою ОСОБА_1 від 07.10.2021 про надання відпустки для догляду за дитиною, наказом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №732-вд від 08.10.2021 про відпустку ОСОБА_1 , наказом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №442-вд від 07.08.2024 про відпустку ОСОБА_1 , листом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №31-2-0.332-1319/2-24 від 13.02.2024 щодо декларування працівникам, що перебувають у соціальній відпустці, поясненнями ОСОБА_1 .

Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять її вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника є щире розкаяння винного та відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи обставини справ, суд вважає можливим застосувати ст. 22 КУпАП, зважаючи на наступне.

Так, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась; повністю визнала вину у вчиненні адміністративного правопорушення; відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Діяння, вчинені ОСОБА_1 містять в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, але внаслідок конкретних обставин вони не відповідають тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушень, зокрема, її дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам і така шкода фактично не була заподіяна, негативних наслідків не настало і не завдало істотної шкоди суспільним та державним інтересам, а також правам та свободам інших осіб.

На підставі вище зазначеного, виходячи із принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, суддя приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП України, і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, 22, 34, 36, 38, 172-7, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Барського районного суду Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: