Справа № 629/1625/25
Номер провадження 3/629/367/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Каращук Т.О., при секретарі судового засідання Лукаренко А.Р., за участю захисника Богомола М.М. -адвоката Маряш Л.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, офіційно не працюючий, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якому відповідно до ст.268 КУпАП роз`яснені права,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшов протокол, в якому вказано, що 04.03.2025 року о 01:00 с-ще Лиманівка (Панютине), вул. О. Бутенко (Матросова),25, по вулиці Олександра Бутенка (Матросова), біля будинку 25, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп?яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6810 та в медичному закладі в установленому законом порядку відмовився. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції за ч. 1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження викладеного працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №261623 від 04.03.2025 року, акт, направлення, довідка, диск.

26.03.2025 року на адресу суду надійшло клопотання про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами, в якому захисник вказала, що відеозаписи на диску є неповними та небезперевними, що суперечить вимогам Інструкції. Крім того, зазначила, що відео містить ознаки монтажу та коригування, що може свідчити про втручання сторонніх осіб шляхом нарізки відеокадрів. Так, адвокат наполягала на тому, що вказані відеозаписи є недопустими і неналежними доказами, а тому не можуть братись суддею до уваги при ухваленні рішення.

Також, 26.03.2025 року захисник Богомола М.М. надала клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не було повідомлено причину зупинку та він у звязку з цим не мав виконувати жодні вказівки працівників поліції. Крім того, адвокат наголосила, що відеозйомка не була безперервною, а тому є недопустимим і неналежним доказом.

15.04.2025 року захисником було подано письмові доповнення до клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в яких адвокат вказала, що інспектор у судовому засіданні наполягав на тому, що причину зупинки ОСОБА_1 він повідомив, однак вказане спростовується наявним у матеріалах відеозаписом. Також захисник зазначила, що працівник поліції назвав ОСОБА_1 ознаку алкогольного спяніння - запах алкоголю з порожнини рота та висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, однак через деякий час інспектор додав ще одну ознаку, а саме вказав у вас порушена рєчь. Адвокат наголосила, що на відео видно, що у ОСОБА_1 жодних ознак алкогольного спяніння не було, він чітко відповідач на запитання працівників поліції. Крім того, захисник зазначила, що в протоколі додатково вказано про такі ознаки алкогольного сп`яніння як порушення координації

рухів та почервоніння очей, які не озвучувалися ОСОБА_1 . Адвокат ОСОБА_2 наголосила на відсутності в Інструкції такої ознаки як почервоніння очей та додала, що в судовому засіданні інспектором повідомлено про те, що він помилився, зазначаючи в протоколі ознаки, що свідчить про штучне створення підстав для проведення огляду. Захисник Богомола М.М. вказала, що огляд, проведений з порушенням, є недійсним, та зазначила про те, що всупереч вимогам Інструкції ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

У судові засідання 26.03.2025 року та 10.04.2025 зявилися ОСОБА_1 та його захисник, які заперечували проти притягнення до відповідальності та вказали, що в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не перебував. Беручи до уваги вказане, а також зважаючи на викладене адвокатом в клопотанні про закриття провадження, просили закрити провадження у справі за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Інспектор у судові засідання 26.03.2025, 01.04.2025 та 10.04.2025 з`явився, підтвердив викладені в протоколі. Крім того, пояснив, що працює в поліції недовго, у звязку з чим вимикав камеру для того, щоб зателефонувати керівництву та порадитись. Також, підтвердив факт того, що не вжив належних заходів щодо відсторонення особи.

У судове засідання 15.04.2025 року ОСОБА_1 не зявився, в минулому засіданні просив розглянути справу в наступному судовому засіданні без його участі, однак була присутня його захисник ОСОБА_2 , яка оголосила доповнення до клопотання та наполягала на закритті провадження у справі у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Інспектор у судове засідання 15.04.2025 року не зявився.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Згідно із ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як вбачається з положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі

тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести повну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, з викладеного на відеозаписах вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції.

Так, зокрема, ч.ч.1, 2 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» наведений вичерпний перелік випадків, коли поліцейський має право зупинити транспортний засіб, а ч.3 ст.35 цього ж Закону закріплює обов`язок поліцейського поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначених цією статтею. Право водія дізнатись про причини зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом та прізвище і посаду цієї особи, також гарантоване ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану`комендантська година передбачає, в тому числі, заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчення.

Так, згідно п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573(надалі - Порядок), на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Відповідно до п. 11 Порядку контроль за дотриманням особами комендантської години та спеціального режиму світломаскування здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Згідно п. 3 Порядку патруль - спільний рухомий наряд, до складу якого входять поліцейські Національної поліції та військовослужбовці Збройних Сил і можуть залучатися військовослужбовці Національної гвардії та Держприкордонслужби, що виконує покладені на нього обов`язки на маршруті патрулювання, визначеному комендантом на території, де запроваджено комендантську годину.

В п. 16 Порядку зазначено, що Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема,перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та

доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

В Лозівському районі Харківської області комендантська година запроваджена з 23-00 год. до 05-00 год.

Таким чином, факт пересування транспортним засобом під час дії комендантської години є достатньою підставою для зупинки транспортного засобу.

Таким чином, що до посилань захисника на незаконність зупинки ОСОБА_1 , суддя вважає, що зупинка працівниками поліції ОСОБА_1 була законною, оскільки він рухався на автомобілі під час дії комендантської години.

Факт керування автомобілем під час дії комендантської години не заперечується ОСОБА_1 та підтверджується відеозаписами.

Відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як вбачається з диску та відповіді працівників поліції, відеозапис не є безперервним та повного відеозапису немає, що суперечить Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Однак, як вбачається з п.5 Розділу ІІ вище вказаної Інструкції, є певні виключення щодо безперервності, а саме виникнення у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Повного переліку обставин, за яких може бути перервано запис в Інструкції не вказано.

З урахуванням вище вказаного, беручи до уваги покази інспектора, суддя вважає, що однозначно встановити чи є телефонування керівництву недовго працюючого працівника виникненням особистого приватного становища, а відповідно й підставою для переривання відеозйомки.

Зважаючи на вище викладене, а також зважаючи на те, що адвокат в своїх доповненнях до клопотання про закриття провадження у справі посилається на наявний на диску відеозапис як на підтвердження певних обставин, суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні захисника про визнання відеозаписів неналежними та недопустимими доказами.

Щодо посилань адвоката на суперечливість озвучених ОСОБА_1 та вказаних в документах ознак алкогольного сп`яніння, суддя виходить з наступного.

Так, згідно з п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі -Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Однак, суддя вважає, що факт виявлення в ході спілкування з ОСОБА_1 додаткових ознак алкогольного сп`яніння не суперечить вимогам вище вказаної Інструкції, а помилкове зазначення ознаки, яка відсутня в переліку, визначеному Інструкцією не свідчить про відсутність підстав для проведення огляду чи про штучне створення працівниками поліції підстав для його проведення.

Щодо твердження захисника про недійсність огляду, суддя не бере його до уваги, у звязку з тим, що від проведення огляду ОСОБА_1 відмовився, тобто огляд не проводився.

Згідно з ч.1 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають

відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був бути відстороненим від права керування, однак як вбачається з показів інспектора ОСОБА_1 не було відсторонено від права керування транспортним засобом та не було передано автомобіль під зберігальну розписку іншій особі.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Незважаючи на наявні порушення, вчинені інспектором, беручи до уваги керування ОСОБА_1 автомобілем в комендантську годину, з урахуванням факту визнання ОСОБА_1 в судовому засіданні відмови від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, що також вбачається із наявних на диску відеозаписів, суддя вважає, що особою вчинено правопорушення, тобто є склад і подія, визначені ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що заперечення ОСОБА_1 та його захисника, наявні порушення в діях працівника поліції, не спростовують факту вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги всі докази в їх сукупності, вислухавши захисника, беручи до уваги покази ОСОБА_1 , суддя вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.130 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суддя враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майнове положення, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Враховуючи зазначене, суддя вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статті 130 ч.1 КУпАП.

Також, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 284 ч.1 п.1, 289 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави (протокол серії ЕПР1 №261623 від 04.03.2025 року, р/р UA0020001, отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави р/р UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106,код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.),код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 605, 60 грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно із положеннями ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про

накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Відповідно до ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

На постанову суду може бути подана скарга до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.О. Каращук