ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1014/25 Справа № 192/825/24 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., переглянувши апеляційну скаргу захисника Усенко А.В., на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 11 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винною за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що 13 квітня 2024 року о 07 год 25 хв на 440 км а/д Н-08 водій ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова), пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку як на місці за допомогою алкотестера «Драгер», так і в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутності складу правопорушень, так як на відеозаписі зафіксовано лише участь одного свідка, в той час коли повинно бути два. При цьому, наявні в матеріалах докази недопустимі, так як порушення права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП. В той же час, з відеозапису видно, що працівники поліції підбурювали ОСОБА_1 вчинити правопорушення. Захисник вказує, що ОСОБА_1 не відсторонявся від керування після складання протоколу. Разом з цим, право керування транспортними засобами є єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 294 КУпАП, ОСОБА_1 та захисник повідомленні належним чином, до апеляційного суду не з`явилися, судове засідання 31 березня 2025 року, яке призначалося на 11 годину 50 хвилин переносилося за заявою адвоката, до початку судового засідання 14 квітня 2025 року будь-яких клопотань не отримано, тому можливо здійснити перегляд без учасників перегляду.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , зі змісту яких видно, що останнього зупинили працівники поліції, під час перевірки документів були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, від огляду за допомогою приладу Драгер та в закладі лікарні він відмовився проходити, так як алкогольні напої вживав до 22 години вечора; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначили, що водій ОСОБА_1 в їх присутності категорично відмовився проходити огляд як на місці за допомогою приладу Драгер так і в закладі охорони здоров`я; Актом огляду в якому зазначений ознаки сп`яніння; направленням на огляд в заклад охорони здоров`я; відеозаписом, яким підтверджується законність процедури проходження огляду.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляду не знайшли свого підтвердження на відеозаписі зафіксовано два свідки в присутності, яких пропонувалася процедури огляду ОСОБА_1 , але в подальшому один із свідків не вийшов з об`єктиву камери, оскільки прилад був направлений на ОСОБА_1 при цьому, письмові пояснення свідків долучені до матеріалів. Крім цього, в матеріалах справи є відеозапис на якому зафіксована процедура пропонування проходження огляду ОСОБА_1 , тому порушень ст. 266 КУпАП не встановлено.

Порушень прав на захист не встановлено, ОСОБА_1 зауважень до дій працівників поліції не мав, підписав протокол, власноруч заповнив письмові пояснення, де теж зазначив, що зауважень до дій працівників поліції не має.

Під час апеляційного перегляду не встановлено провокації вчинення правопорушення з боку працівників поліції, ОСОБА_1 категорично відмовився проходити огляд, що видно з письмових пояснень свідків та самого правопорушника. На відеозаписі також ОСОБА_1 відмовився від огляду.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення судом І інстанції накладено в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яка не має альтернативи і передбачає штраф з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Усенка А.В. - залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький