ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1116/25 Справа № 243/1361/25 Суддя у 1-й інстанції - Фалін І. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М.,

при секретарі судового засідання Сербіної І.В.,

за участю захисника адвоката Кравчуна Д.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката Кравчуна Д.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн., -

в с т а н о в и л а :

постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 07.02.2025 о 09-55 год. в м. Слов`янськ, по вул. Добровольського,1, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Zafira номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП..

На зазначену постанову захисник адвокат Кравчуна Д.В., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд при розгляді справи допустив спрощений підхід, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події у справі, оскільки викладені в постанові висновки не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам.

Наголошує, що під час розгляду справи суддя не роз`яснив права та обов`язки, не оголошував протокол про адміністративне правопорушення, не досліджував докази по справі, чим допустив спрощений підхід.

Вказує, що факт керування не може бути підтверджений протоколом про адміністративне правопорушення, а лише відповідним відеозаписом події. Разом з цим, керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу. При цьому, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху, не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки лише перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом.

Звертає увагу, що в даному випадку факт зупинки транспортного засобу та факт керування ОСОБА_1 відсутній, доказів на підтвердження таких фактів, матеріали справи не містять.

Зауважує, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його огляд повинен проводитись відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, а тому проведений огляд щодо ОСОБА_1 є недійним.

Наголошує, що поліцейськими порушено вимогу ведення відео фіксації, яка повинна проводитись з моменту початку виконання службових обов`язків та ведеться безперервно до її завершення. В даному випадку, відео зйомка на боді камери поліцейських велась не безперервно, з явним корегуванням відеозапису. ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом о 09-55 годині, при цьому відеозйомка розпочинається лише о 10-04 годині і триває 1 хвилину 48 секунд, далі запис переривається і відновляється вже о 10-27 годині і триває більше 2 хвилин.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови судді місцевого суду та доводів, викладених у апеляційній скарзі; ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кравчуна Д.В., вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши наведені доводи, суд апеляційної інстанції прийшов до наступних висновків.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції, визнав, що факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом серії ААД № 984149 від 07.02.2025 року;

- рапортом інспектора взводу 1 роти1 БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції М.Пащенка від 07.02.2025, відповідно до якого, 07.02.2025 о 09-55 год. під час патрулювання у складі екіпажу «Циклон 902» по вул. Добровольського,1 в м. Слов`янськ, на підставі п.7 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим», було зупинено транспортний засіб Opel Zafira номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 під час спілкування з яким були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Водію було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, на що водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР. На водія було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- файлами відеозапису на оптичному диску з Bodycam Motorola VB 400 Solutions № 472184: export-rrw95.mp4, та повного відео, наданого до суду за клопотанням захисника, export-1fzoy.mp4, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечуючи факт керування 07.02.2025 о 09-55 год. транспортним засобом Opel Zafira номерний знак НОМЕР_2 , який припаркований на узбіччі дороги, про що свідчить зафіксована обстановка, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Працівником поліції було роз`ясненні права ОСОБА_1 передбачені ст. 10 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про порушення п.2.5 ПДР України, складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень. Також відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 запросив телефоном тверезого водія, якому було передано керування транспортним засобом.

Відповідно до ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції «про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, вимозі поліцейського до водія щодо проходження огляду на стан сп`яніння, обов`язково передує виявлення у водія ознак сп`яніння. Відповідно до відеозапису, працівником патрульної поліції не наголошено жодної ознаки алкогольного сп`яніння, щоб слугувало підставою для вимоги проходження огляду.

В даному випадку, поліцейським не наголошено підстави, за якими він вважає, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, відповідно до п.п.3-4 Розділу І наведеної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення формально зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, однак жодна з них не наголошена ОСОБА_1 , як підстава для пропонування пройти огляд на стан сп`яніння. Поліцейським взагалі не висловлено сумнів або підозру перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Наведені обставини вказують на грубе порушення порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння та відсутність правових підстав для висування вимоги у проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, відповідно до вимог ч.2-3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п.п. 6,7 Розділу І Інструкції «про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Виходячи з наведених норм закону, при виявлені у водія ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський висуває вимогу щодо проходження огляду на стан сп`яніння, виключно за встановленим алгоритмом, зокрема спочатку на місці зупинки транспортного засобу, а в разі відмови водія або у зв`язку з незгодою проходження такого огляду, поліцейським висувається вимога щодо проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до відеозапису поліцейських, останнім запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, без конкретизації якого саме сп`яніння, тим паче за відсутності наголошення ознак сп`яніння, та без зазначення місця проведення огляду, зокрема чи на місці зупинки транспортного засобу, чи у медичному закладі.

Отже, апеляційним судом встановлено порушення поліцейськими порядку проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, апеляційний суд наголошує, що матеріали справи не містять доказів, щоб поза розумним сумнівом стверджувати, що ОСОБА_1 в інкримінований час керував транспортним засобом, що є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП. Так, відеозаписом поліцейських взагалі не зафіксовано рух автомобіля, не зафіксовано його зупинку або перебування ОСОБА_1 у середині автомобіля на водійському місці. Матеріали справи не містять й інших доказів на підтвердження вказаного факту, зокрема показань свідків або відеофіксації.

За наведених вище обставин, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із порушенням інспектором поліції порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, який підтверджений належними та допустимими доказами.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги не могли слугувати підставою для скасування судового рішення, зокрема доводи захисника, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то огляд на стан сп`яніння проводиться відповідно до порядку передбаченого ст.266-1 КУпАП, є хибними.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у заборонених місцях у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП, не залежно від його статусу та місця роботи.

Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника адвоката Кравчуна Д.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2025 року, щодо ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина Свіягіна