Єдиний унікальний номер: 379/152/25
Провадження № 3/379/244/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Разгуляєва Олександра Володимирівна, розглянувши матеріали справ, що надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності притягувався за ч.2 ст. 126 КУпАП

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

До Таращанського районного суду Київської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. ст.126 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №216936 від 09.01.2025 року о 22 год 44 хв 09.01.2025 в м. Тараща, вулиця Володимира Сікевича, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ, д.н.з НОМЕР_1 , не маючи відповідної категорії на керування даним транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

14.04.2025 в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від захисника ОСОБА_1 - адвоката Ковальського В.В надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю захисника в іншому судовому засіданні.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст.126 КУпАП не є обов`язковою.

Тому, з огляду на положення ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оглянувши відеозапис, дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За визначенням п.1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано керування транспортним не маючи при цьому права керування даним транспортним засобом, без посвідчення водія відповідної категорії. Порушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, до матеріалів справи долучено відеозапис, який здійснено на нагрудну камеру поліцейського та автомобільний відеореєстратор та записано на носій (компакт-диск) DVD-R 4.7 GB/120 min/ 16-x, який є додатком до протоколу ЕПР№1 № 216936 від 09.01.2025 року. На диску міститься напис з однієї сторони: « ОСОБА_1 ч.5 ст.126 09.01.2025».

З дослідження відеозапису з нагрудної камери поліцейського судом встановлено, що 09.01.2025 о 22:46:52 годині патрульний автомобіль під`їхав до припаркованого на узбіччі дороги авто. Біля автомобіля стоїть ОСОБА_1 (інтервал часу 22:46:51«clip-0»), який в подальшому вів діалог з поліцейськими. З пасажирських дверцят автомобіля вийшов зовсім інший хлопець (інтервал часу 22:46:59 год 12:47:00 год «clip-0») Водночас, на відео не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

При цьому суд за наслідком перегляду вказаного диску з написом: « ОСОБА_1 ч.5 ст.126 09.01.2025» встановив наявність на ньому чотирьох відеозаписів за 09.01.2025 «clip-0»- час початку відеозапису 22:45 год, «clip-1» - час початку відеозапису 23:12 год, «clip-2» - час початку відеозапису 22:45 та дублює відеозапис на файлі «clip-0», «clip-3» час початку відеозапису 23:12 год та дублює відеозапис на файлі «clip-1» знятий на іншу бодікамеру поліцейського.

Зі змісту відеозапису чітко видно, що 09.01.2025 о 22 год 44 хв в указаний у протоколі час факту керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ, д.н.з НОМЕР_1 не зафіксовано.

Крім того, матеріали справи не містять будь яких інших доказів, які б указували на те, що ОСОБА_1 у час та місці, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, дійсно керував автомобілем ВАЗ, номерний знак д.н.з НОМЕР_1 . Поліцейські, які здійснювали фіксацію зазначеної події із складанням у подальшому протоколу про адміністративне правопорушення, безпосередньо факт керування ОСОБА_1 зазначеним вище автомобілем не сприймали, тобто: ними безпосередньо цей автомобіль не зупинявся, очевидцями керування ОСОБА_1 цим автомобілем за інших обставин вони не були. Об`єктивної фіксації такого керування, зокрема: за допомогою камер спостереження, відео реєстраторів, на портативних засобів зв`язку, тощо поліцейським також не сприймалось.

З цього суд висновує, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає (суперечить) змісту відеозапису із нагрудної камери поліцейського.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Згідно ч.2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Так, 26.04.2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження № К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 Верховний Суд роз`яснив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Таким чином, аналіз указаних джерел доказів дає суду підстави стверджувати те, що фактичні обставини справи, які встановлюються із відеозапису, не співпадають із фактичними обставинами, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Наведене указує на недоведеність факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

З огляду на наявні істотні порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час, вказаний в протоколі, що вбачається з відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського, - суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП. Відтак, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у даній справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 51, 126, 247, 264-266, 283, 284, 290, 291 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя

Таращанського районного суду

Київської області Олександра РАЗГУЛЯЄВА