Справа № 352/356/25
Провадження № 3/352/248/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Івано-Франківського районного управління поліції в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст протоколу про адміністративне правопорушення:

Інспектором відділення поліції №1 (місто Тисмениця) Івано-Франківського РУП в Івано-Франківській області Костюком Д.Р. 31 січня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення за наступних обставин:

31 січня 2025 року о 11 годині 50 хвилин в селі Вільшаниця, вулиця Осередок водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. На місці зупинки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкофор 507, відповідно до тесту №00138 результат огляду 0,38 проміле, чим порушив пункт 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі- Правила) керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно із протоколом про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення.

2.Рух провадження

13 лютого 2025 року протокол про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшов до Тисменицького районного суду суду та призначений для розгляду по суті на 27 лютого 2025 року.

27 лютого 2025 року судове засідання відкладено на 14 березня 2025 року за клопотанням адвоката Горина М.В., в зв`язку із перебуванням на лікуванні.

14 березня 2025 року судове засідання відкладено на 15 квітня 2025 року за клопотанням Адвоката для надання можливості ОСОБА_1 особисто з`явитись в судове засідання та надати пояснення.

15 квітня 2025 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився в зв`язку із знаходженням поза межами Івано-Франківська. Адвокат повідомив, що ОСОБА_1 , хоча і бажає, але не зможе з`явитись в судове засідання через об`єктивні обставини, в зв`язку із чим розгляд справи можна завершувати без явки ОСОБА_1 в судове засідання.

3. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, пояснення по суті справи не надав.

Адвокат Горин М.В. (далі Адвокат), який представляє Вовчука М.А. на підставі ордеру про надання правничої правової допомоги, надав до Суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення

Клопотання обгрунтовуються тим, що:

-склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції статті 130 КУпАП, оскільки в протоколі вказано що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння;

-транспортний засіб був зупинений поліцейськими без жодних підстав. Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними в рішеннях у справах № 686/11314/17, 357/10134/17 поліцейські не мають права без доказів вчинення водієм порушення ПДР зупиняти автомобіль, перевіряти документи та вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння;

- ОСОБА_1 є військовослужбовцем, в зв`язку із чим поліцейські не мали права проводити такий огляд, оскільки не щодо військовослужбовці дії спеціальний порядок огляду, передбачений статтею 266-1 КУпАП,

4. Докази, досліджені під час судового розгляду:

4.1 Письмові докази, надані особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення:

Протокол про адміністративне правопорушення:

Згідно із текстом протоколу, 31 січня 2025 року о 11 годині 50 хвилин в селі Вільшаниця, вулиця Осередок водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. На місці зупинки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкофор 507, відповідно до тесту №00138 результат огляду 0,38 проміле, чим порушив пункт 2.9.а Правил керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Від підпису про роз`яснення прав, ознайомлення зі змістом протоколу та отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився.

Тест №00138

Згідно із текстом тесту, ОСОБА_1 31 січня 2025 року о 11 годині 57 хвилин пройшов тест на алкогольне сп`яніння в селі Вільшаниця, результат позитивний - 0,38 проміле.

На тесті міститься підпис ОСОБА_1 .

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 січня 2025 року

Згідно із текстом направлення в результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя

Результат огляду ОСОБА_1 - позитивний, 0,38 проміле.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів

Згідно із текстом акту, огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя за допомогою приладу Алкофор 507. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний, 0,38 проміле.

ОСОБА_1 із результатом згоден, про що свідчить його підпис.

Копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор Алкофор 507

За результатами перевірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019. Свідоцтво чинне до 01 листопада 2025 року.

Сертифікат відповідності газоаналізатора Алкофор

Зобов`язання ОСОБА_1 від 31 січня 2025 року не керувати автомобілем BMW, номерний знак НОМЕР_2 протягом 24 годин

Письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно із якими 31 січня 2025 року він керував автомобілем в селі Вільшаниця, оскільки мав намір проїхати у місцевий магазин. Перед керуванням автомобілем вживав алкогольні напої в невеликій кількості

відеозапис з бодікамери поліцейського

Відеозапис починається з моменти зупинки поліцейським автомобіля BMW, номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебуває ОСОБА_1 .

На 01.10 запису ОСОБА_1 на питання поліцейського відповідає, що вживав алкоголь. Після цього на відеозаписі зафіксована процедура проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу драгер та зафіксований результат 0,38 проміле.

Після проходження тесту ОСОБА_1 повідомляє, що він згоден із результатом та не бажає їхати до лікувального закладу для проходження огляду.

В подальшому на відеозаписі зафіксована процедура складення протоколу та інших документів.

4.2 докази, надані Адвокатом

Посвідчення учасника бойових дій, видане ОСОБА_1 .

Довідка командира військовою частини від 09 січня 2025 року про перебування ОСОБА_1 на військовій службі

5.Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду

У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до рішення Конституційного Суду № 4-р(П)/2022 від 15 червня 2022 року визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) поняття„кримінальне звинувачення, „кримінальне правопорушення мають „автономне значення. Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної сфери. Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням

При вирішенні конкретної справі, Cуд звертає увагу на те, що санкцією частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений такий вид стягнення як штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. При цьому розмір штрафу є більшим від розміру покарань, передбачених за вчинення окремих видів кримінальних проступків, а позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік становить втручання в права людини протягом тривалого строку.

В зв`язку із викладеним Суд вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, розповсюджуються такі ж визначені Конституцією України та Конвенцією гарантії права на справедливий суд, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також принцип індивідуального характеру відповідальності особи у відповідності до статті 61 Конституції України.

Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області., які в цій справі фактично представляють сторони звинувачення.

На виконання вищевказаних принципів Судом досліджено протоколи про адміністративне правопорушення, докази, які надані посадовими особами відділення поліції № 1 ( місто Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, а також докази, надані Адвокатом.

Суд звертає увагу, що ним, на виконання статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, не здійснюється самостійно збір доказів, в зв`язку із чим, будь-які докази, Судом самостійно не витребовувались та не досліджувались.

За аналогічних обставин у справі «Фігурка проти України» ( заява № 28232/22), Європейський Суд з прав людини дійшов висновку щодо відсутності порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у Суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 130 КУпАП, а його винуватість у вчиненні цього правопорушення поза розумним сумнівом доведена доказами, наданими особою, уповноваженою на збирання цих доказів.

5.1 щодо належності і допустимості доказів

Відповідно до статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Всі докази, зібрані особою, уповноваженою на збирання доказів, відповідають вказаним вимогам законодавства, в зв`язку із чим визнаються Судом допустимими і належними, а доводи Адвоката щодо недопустимості відхиляється з огляду на наступне.

щодо доводів Адвоката про неконкретність фабули правопорушення

Відповідно до статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за одну із наступних дій:

-керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

-передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

-відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

Згідно із фабулою протоколу, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. На місці зупинки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкофор 507, відповідно до тесту №00138 результат огляду 0,38 проміле, чим порушив пункт 2.9.а Правил керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9а Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із текстом протоколу, ОСОБА_1 звинувачується у порушення пункту 2.9а Правил, а саме керуванні транспортним засобом особою в стані сп`яніння. В цьому ж протоколі зазначено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан саме алкогольного сп`яніння та результат огляду становить 0,38 проміле.

На відеозаписі поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що стосовно нього буде складено протокол за статтею 130 КУПАП, а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені всі ознаки, передбачені в частині першій статті 130 КУпАП, а саме:

-«керування»

-«транспортним засобом» - BMW, номерний знак НОМЕР_2 ;

-«особою» - ОСОБА_1 ;

- «в стані алкогольного сп`яніння» - результат огляду на стан алкогольного сп`яніння 0,38 проміле, чим порушив пункт 2.9.а Правил керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції

В зв`язку із викладеним, Суд вважає, що в протоколі викладене конкретне твердження про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, яке було зрозумілим ОСОБА_1 вже під час складення протоколу.

щодо доводів Адвоката про безпідставність зупинки

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У справі № 686/11314/17 предметом розгляду була постанова поліцейського про притягнення водія до відповідальності за непред`явлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Згідно із висновком Верховного Суду, вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів є неправомірними через недоведення належними і допустимими доказами факту порушення водієм ПДР України.

Предметом розгляду в справі № 352/356/25 є не оскарження дій поліцейських, а наявність або відсутність складу правопорушення в діях водія, який притягується до відповідальності за керування в стані алкогольного сп`яніння. На відміну від справи № 686/11314/17, в якій пропозиція пред`явити документи пов`язана із ймовірним фактом порушення водієм Правил, у справі № 352/356/25 відсутність підстав для зупинки транспортного засобу не є преюдиціальною для вирішення питання щодо відсутності у поліцейського підстав для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водієм, який зазначив, що він вживав алкогольні напої.

В зв`язку із викладеним, Суд вважає, що фактичні обставини у справах № 686/11314/17 та № 352 не є релевантними, в зв`язку із чим не бере до уваги висновки Верховного Суду у справі № 686/11314/17.

У справі № 357/10134/17 предметом розгляду є справа про притягнення водія до відповідальності за здійснення обгону на перехресті нерівнозначних доріг. Верховний Суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, як-то відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем пункту 14.6а Правил дорожнього руху, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови.

Таким чином, фактичні обставини в цій справі також є нерелевантними до справи № 352/356/25 в якій факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського.

В зв`язку із викладеним, Суд також не бере до уваги висновки Верховного Суду у справі № 357/10134/17.

Суд звертає увагу, що провадження у справі № 352/356/25 розпочато за фактом керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Цей факт сам по собі не залежить від дій поліцейських та від правомірності або неправомірності їх дій щодо зупинки транспортного засобу.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 ( далі -Інструкція).

Відповідно до пункту 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В цій конкретній справі поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд не безпосередньо після зупинки транспортного засобу (що б могло свідчити про порушення вимог Інструкції), а після появи у поліцейського підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, які з`явились після відповіді ОСОБА_1 про вживання ним алкогольних напоїв.

Враховуючи, що пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння пов`язана із відповіддю ОСОБА_1 про вживання ним алкогольних напоїв, а не із зупинкою поліцейським транспортного засобу, Суд не бере до уваги доводи Адвоката та вважає, що в даній конкретній справі у поліцейського були наявні законні підстави для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

щодо доводів Адвоката про порушення порядку огляду, передбаченого статтею 266-1 КУпАП

Статтею 266-1 КУпАП, на яку посилається Адвокат, регулюється огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини третьої цієї статті огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Таким чином, цією статтею визначений спеціальний порядок щодо проведення огляду військовослужбовців у випадку, якщо є підстави вважати, що вони в стані сп`яніння перебувають у конкретно визначених місцях, а саме на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

В цій конкретній справі огляд проводився на в зв`язку із підставами вважати, що військовослужбовець перебуває в стані алкогольного сп`яніння в місцях, перелічених в частині третій статті 266-1 КУпАП, а в зв`язку із наявністю підстав вважати, що він в стані алкогольного сп`яніння керує транспортним засобом.

Відповідно до статті 15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Порядок огляду особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП, відповідно до частини другої якої такий огляд проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Таким чином, Суд вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців, які керують транспортним засобом, регулюється статтею 266 КУпАП, а не статтею 266-1 КУпАП, яка регулює огляд військовослужбовців на стан алкогольного сп`яніння під час їх перебування конкретно визначених місцях, а саме на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, в зв`язку із чим Суд відхиляє доводи Адвоката щодо порушення порядку проведення огляду в цій конкретній справі.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

В зв`язку із викладеним, Суд не бере до уваги посилання Адвоката на судові рішення у справі № 351/1403/24, оскільки в цій справі відсутні висновки Верховного Суду

5.2 щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?янінні

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується:

?відеозаписом, на якому зафіксовано процес керування ОСОБА_1 транспортним засобом та в подальшому проходження ним процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосування драгеру та результат огляду 0,38% ;

?тестом №00138, відповідно до якого стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний, 0.38 проміле;

?актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний, 0.38 проміле, а ОСОБА_1 зазначив, що із результатом згоден;

?направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя, результат позитивний, 0,38 проміле;

?поясненнями ОСОБА_1 , зафіксованими на відеозаписі та наданими ним письмово про вживання ним алкоголю перед початком керування автомобілем

?протоколом про адміністративне правопорушення від 31 січня 2025 року, яким розпочато провадження в цій справі та який у відповідності до статті 251 кодексу України про адміністративне правопорушення Суд також оцінює в якості доказу. Суд звертає увагу, що протокол складено повноваженими особами одразу після виявлення правопорушення, тобто особи, які його склали, були безпосередніми свідками події, в зв`язку із чим Суд, в сукупності з іншими дослідженими доказами, вважає його належним доказом;

5.3 щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 ( далі Інструкція)

Відповідно до пункту 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у водія наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови.

Хоча перед пропозицією водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейський і не повідомляє про наявність цих ознак, а вказує на них в подальшому вже після проходження огляду, Суд вважає, що в цій конкретній справі у поліцейського були підстави вважати, що водій керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки одразу після початку спілкування ОСОБА_1 повідомив, що він вживав алкоголь.

Відповідно до пунктів 6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, обов`язок поліцейського на доставлення водія до закладу охорони здоров`я для огляду виникає у двох випадках:

-водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки;

-водій не згоден з результатами огляду із застосуванням драгеру на місці зупинки

ОСОБА_1 не заявляв про відмову від проходження огляду на місці зупинки, а після проходження огляд на місці із застосуванням драгеру Алкофор не заявляв про незгоду з результатами його огляду, а навпаки зазначив, що він згоден із результатом.

Таким чином, у поліцейського були відсутні підстави для направлення водія для проходження огляду до медичного закладу та, як наслідок, наявні підстави для складення протоколу.

висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Таким чином, Судом поза розумним сумнівом встановлено факт керування ОСОБА_1 31 січня 2025 року о 11 годині 50 хвилин в селі Вільшаниця, вулиця Осередок транспортним засобом марки BMW, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаними діями ОСОБА_1 допущено порушення вимог частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

6.щодо виду та розміру адміністративного стягнення

Санкція частини першої статті 130 кодексу України передбачає можливість призначення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суддя враховує умисний характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2 , який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, його майновий стан та ступінь вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає, що стягнення має бути накладено в межах санкції частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, а підстави для призначення більш м`якого стягнення, ніж визначено санкцією статті, відсутні.

7.Щодо судового збору

Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3028х0.2=605 гривень 60 копійок.

В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО