ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/6852/24

Пров. №3/766/188/25

17.04.2025 м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Корольчук Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

29.04.2024 о 21:50 год. в м. Херсоні по вул. Академіка Тарле, 18, корпус 2 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus RX350 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на місці зупинки та безпосередньо в медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS.

Подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у якій зазначив, що повторно госпіталізований до медичного центру «NEURO CARDIO LAB», м. Одеса, вул. Канатна, 118, який має ліцензію МОЗ України №2865. Наразі перебуває у стаціонарі та проходить інтенсивне лікування. Медичні документи, що підтверджують госпіталізацію від 16.04.2025 року в системі eHealth, ще не отримані у зв`язку з технічними проблемами в роботі зазначеної системи.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про складення відносно нього матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності та їх розгляд в Херсонському міському суді Херсонської області. Вказане підтверджується його підписом у графі протоколу про адміністративне правопорушення «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи».

З огляду на те, що справа перебуває на розгляді в суді з 03.05.2024 року, що очевидно відомо ОСОБА_1 , тому подальший розгляд справи призведе до порушення розумних строків його розгляду, враховуючи те, що до дати теперішнього судового засідання у справі було призначено вісім судових засідань.

ОСОБА_1 з`явився лише у судове засідання 09.04.2025 року, розгляд справи у якому не вдалося провести через неможливість захисника підключитися для участі в засіданні у режимі відеоконференції.

У судовому засіданні, призначеному на 14.04.2025 року, захисник Душенко В.А. повідомила про розірвання ОСОБА_1 з нею договору про правову допомогу.

Сам ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи, повідомивши, що перебуває на стаціонарному лікуванні в кардіоневрологічному відділенні КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР.

Розгляд справи було відкладено на 17.04.2025 року та одночасно направлено запит до КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР щодо надання інформації про орієнтовний час лікування ОСОБА_1 та чи допускає стан здоров`я ОСОБА_1 приймати участь в судових засіданнях особисто або в режимі відеоконференції.

Відповіддю від 15.04.2025 року головний лікар КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР підтвердив, що ОСОБА_1 з 14.04.2025 року дійсно перебуває на стаціонарному лікуванні у кардіоревматологічному відділенні КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР. Разом у цим, у цій же відповіді зазначено, що ОСОБА_1 за станом здоров`я може приймати участь в судових засіданнях особисто.

Наведене в сукупності з поданою заявою про відкладення даного судового засідання, до якої, до того ж, не додано документів на підтвердження викладених у ній обставин про перебування ОСОБА_1 на лікування у лікувальному закладі, та заявою про відвід судді з надуманих підстав, про що зазначено в постанові Херсонського міського суду Херсонської області від 17.04.2025 року за результатами розгляду заяви про відвід, дає підстави для висновку про наявність ознак зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Тому неявку ОСОБА_1 в судове засідання суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, неявку ОСОБА_1 в судове засідання суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується:

- даними протоколу серії ААД № 600868 від 29.04.2024;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, з якого вбачається, що інспектором поліції пропонувалось ОСОБА_1 проїхати у КНП «Херсонський обласний заклад надання психіатричної допомоги» ХОР для проходження огляду на стан сп`яніння;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 29.04.2024, згідно якого висновок не винесено, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від обстеження у повному обсязі;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких зазначено, що він не зупинявся, тому що поспішав додому, оскільки вже була комендантська година. Через ситуацію з війною та обстрілами він постійно перебуває під впливом вітамінів та заспокійливих засобів;

- зобов`язанням ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобом Lexus RX350 д.н.з. НОМЕР_2 ;

- відеофайламими з нагрудної відеокамери поліцейського, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом; на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився, а також відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я;

- рапортом інспектора поліції;

- довідкою інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП Трикоз Я. від 30.04.2024, що підтверджує отримання ОСОБА_1 посвідчення водія.

Оцінюючи наведені докази, судом врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.5 ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»(далі по тексту Інструкція), відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп`яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці(п. 3 розділу І Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно із п. 7 зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Так з вищевикладених доказів вбачається, що поліцейськими були встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення стану сп`яніння. Оскільки ж відповідно до п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, а тому представниками поліції з дотриманням вищевикладених вимог Інструкції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Клопотання ОСОБА_1 про повернення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання від 16.04.2025 року через те, що у протоколі при зазначенні пункту ПДР, який порушив ОСОБА_1 , між цифрами 2 та 5 не проставлена крапка, суд вважає необґрунтованим та таким, що не містить відомостей, які могли би вплинути на висновок суду щодо доведеності його винуватості у вчиненні інкримінованих йому дій. Відтак таке клопотання задоволенню не підлягає.

Клопотання ОСОБА_1 про виклик в судове засідання для допиту у якості свідка працівника поліції ОСОБА_2 , яка слала протокол про адміністративне правопорушення, суд також відхиляє з огляду на позицію ВС, висловлену у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17, за змістом якої фіксація поліцейським у документах відомостей, які відбувалися у його присутності, здійснюється на підставі його візуального спостереження. Такі відомості працівником поліції ОСОБА_2 вже зафіксовані у доданих до протоколу документах і додаткового опитування поліцейського з приводу цих обставин суд не вбачає. Сукупність наявних у справі доказів суд вважає достатньою для повного встановлення обставин справи, зміст яких не викликає сумнівів у достовірності зафіксованих у них відомостей. З цих же підстав суд вважає необґрунтованими та таким, що не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_1 про призначення судової технічної експертизи щодо з`ясування питання наявності ознак втручання, монтажу, вирізання, вставляння відеоряду у відео від 29.04.2024 року за участю ОСОБА_1 ..

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено, і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк, який, на думку суду, є достатнім для виправлення порушника і попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.221 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

(Рахунок отримувача: UA0021001, Одержувач ГУК у м.Херсон обл /Херсон обл../21081300, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

СуддяН. В. Корольчук