Справа № 450/235/25 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/811/471/25 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Швеця Дмитра Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Швеця Дмитра Юрійовича, на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 лютого 2025 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в межах ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

Відповідно до постанови суду, 12 січня 2025 року о 20 год. 45 хв. на 7 км + 200 м автодороги «Львів-Пустомити-Меденичі», в с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ягуар» номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не стежив за дорожньою обстановкою і здійснив наїзд на металевий відбійник та в подальшому внаслідок інерційного руху зіткнувся із припаркованим автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 , завдавши при цьому транспортним засобам механічних пошкоджень. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3 «Б», 12.1 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На вказану постанову захисник-адвокат Швець Д.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 лютого 2025 року, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б давали змогу стверджувати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а відтак в даному випадку відсутній суб`єкт адміністративного правопорушення, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зауважує, що як вбачається з відеоматеріалів, долучених до матеріалів справи, власниця автомобіля ОСОБА_1 підтвердила, що саме вона керувала транспортним засобом, це зазначено нею і в письмових поясненнях, які вона надала на місці ДТП.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що в судовому засіданні ОСОБА_1 не був присутній, оскільки проходив військово-лікарську комісію, про оскаржувану постанову останньому стало відомо 12.03.2025, відтак вважає такий пропущено з поважних причин.

У судове засідання апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 , представник адвокат Богданов О.В., будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення апеляційного розгляду не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи від таких не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка вказаних осіб в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши виступ захисника адвоката Швеця Д.Ю., пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 219498 від 12 січня 2025 року та його копіях (а.с.1-3), копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 219505 від 12 січня 2025 року(а.с.4), схемі місця ДТП від 12 січня 2025 року(а.с.5), письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_2 від 12 січня 2025 року(а.с.8), копії рапорту працівника поліції(а.с.9), та інших матеріалах адміністративної справи у їх сукупності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 12 січня 2025 року серії ЕПР1 № 219498, 12 січня 2025 року о 20 год. 45 хв. на 7 км + 200 м автодороги «Львів-Пустомити-Меденичі», в с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ягуар» номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не стежив за дорожньою обстановкою і здійснив наїзд на металевий відбійник та в подальшому внаслідок інерційного руху зіткнувся із припаркованим автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 , завдавши при цьому транспортним засобам механічних пошкоджень. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3 «Б», 12.1 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 219498 від 12 січня 2025 року обставини стверджуються також долученою до протоколу схемою місця ДТП (а.с.5), згідно з даними якої дорожньо-транспортна пригода мала місце 12.01.2025 на 7 км + 200 м автодороги «Львів-Пустомити-Меденичі», в с. Сокільники, Львівської обл.

На переконання апеляційного суду схема місця ДТП складена у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, на такій зображено усі необхідні позначки, що дали можливість суду встановити обставини, які підлягають з`ясуванню.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Сукупність досліджених доказів, розташування транспортних засобів та характер отриманих ними пошкоджень, на думку апеляційного суду свідчать про те, що саме водій автомобіля марки «Ягуар» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, яке привело до пошкодження транспортних засобів.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 2.3б Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

З аналізу норми КУпАП вбачається, що порушення Правил дорожнього руху, яке мало наслідком пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими по справі обставинами, та зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

Щодо доводів апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б давали змогу стверджувати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а відтак в даному випадку відсутній суб`єкт адміністративного правопорушення, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя першої інстанції врахував та вказав у постанові усі зазначені в матеріалах справи докази.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 12 січня 2025 року слідує, що він, як інший учасник ДТП, бачив особу чоловічої статі, яка виходила із дверей автомобіля марки «Ягуар» номерний знак НОМЕР_1 зі сторони водія після моменту контактування автомобілів, а тому враховуючи наведене та досліджені наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пунктів 2.3 «Б», 12.1 ПДР України.

Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи, що мали значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, та в межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом апеляційної інстанції при винесенні постанови.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності таких висновків судді та не спростовують встановлені судом обставини ДТП, а тому підстави для скасування постанови судді першої інстанції відсутні.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити захиснику адвокату Швецю Дмитру Юрійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 адвоката Швеця Дмитра Юрійовича залишити без задоволення, а постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук