Справа № 355/282/25
Провадження № 3/355/157/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року селище Баришівка

Суддя Баришівського районного суду Київської області Чехов С.І. за розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов від ВП №1 Броварського РУП ГУНП в Київської області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення слід, що начебто 12 лютого 2025 о 17 годині 05 хв. по вул Центральна в с. Гостролуччя Броварського району, Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-21043 державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під нагрудну боді камеру, чим порушив вимоги.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказавши, що, що працівниками поліції не надано підтвердження, що саме він керував даним транспортним засобом. Окрім цього працівник поліції не зазначив, який саме огляд необхідно проти, для встановлення стану перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, однак в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вказано, що такий огляд буде проведено в КНП Березанська МЛ БМР, про що не сповіщали його, а також не було запропоновано пройти огляд на місці..

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідив протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №245133 від 12 лютого 2025 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння,, слід прийти до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення з таких підстав.

Відповідно до ст. ст.252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З відеозапису неможливо встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на відеозаписі зафіксовано, що транспортний засіб перебуває на узбіччі, двигун вимкнений, що ставить під сумнів фак керування транспортним засобом.

Згідно диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП слід, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім цього відповідно до п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 працівником поліції не було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також не вказано в якому закладі охорони здоров`я, буде проведено такий огляд.

Отже, суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку".

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитися на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Згідно з п.1ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин слід вважати, що відсутні докази які підтверджують складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст.130, п.1ч.1.ст.247,279,283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутність складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На постанову може бутим подана апеляційна скарга протягом 10 днів до Київського апеляційного суду, шляхом подачі скарги через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського районного суду Сергій ЧЕХОВ