Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/22653/24

Провадження № 33/4815/352/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

захисника Кхатера Ф.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кхатера Ф.Е. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З матеріалів справи слідує, що 08.11.2024 року о 23:35:00 в м. Рівне на вул. Олексинська водій ОСОБА_1 керував т.з. Ford Focus C-Max, НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, порушення координації руху. В порушення п.2.5 Правил дорожнього руху від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810, а також проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Кхатер Ф.Е. просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що в порушення норм чинного законодавства перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський не інформував особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу, а також не було залучено двох свідків. Вказує, що згідно відеозапису, на підставі якого суд прийняв рішення, працівниками поліції не було повідомлено ознаки, які б свідчили про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 11 лютого 2025 року (а.с.16).

Копію постанови захисник Кхатер Ф.Е. отримав 20 лютого 2025 року, що підтверджується матеріалами справи.

Апеляційна скарга подана до місцевого суду 28 лютого 2025 року (а.с.18).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи захисника Кхатера Ф.Е. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки відмовився (а.с.3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 направлено до медичного закладу. Огляд у медичному закладі не проводився (а.с.4);

- відеофайлу з нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (файл 09.11.2024, час 05:00).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.

Апеляційний суд також критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що працівник поліції не інформував ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та не повідомив ознаки, які б свідчили про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що він запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, роз`яснив ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження такого огляду відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (файл 09.11.2024, час 05:30). Також з відеозапису вбачається, що працівник поліції вказує ОСОБА_1 ознаку алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота (файл 09.11.2024, час 14:50).

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Кхатеру Ф.Е. строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2025 року.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Кхатера Ф.Е. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович