Справа №461/1570/25
Провадження №3/461/688/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., при секретарі судового засідання Штогрині В.-Н.Л., з участю представника митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби, про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Львівська обл., не працюючого, пенсіонера, місце проживання - АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 12.10.2023, орган видачі 4634, запис номер 593,

за ч. 3 ст. 471 Митного Кодексу України, -

в с т а н о в и в:

17.02.2025 року о 11 год. 08 хв. на територію пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста "Мостиська" Львівської митниці заїхав рейсовий автобус марки «MERCEDES-BENZ 0404-R15» д.н. НОМЕР_2 , сполученням Самбір-Перемишль під керуванням гр. України ОСОБА_2 .

В даному автобусі слідувало одинадцять пасажирів, серед яких також і громадянин України ОСОБА_1 . Вказаний автобус та громадяни прямували з України до Польщі. До митного контролю водій автобуса надав контрольний талон для проходження митного контролю по «червоному коридору».

Громадянин України ОСОБА_1 для здійснення митних формальностей надав митну декларацію, яку заповнив за власним бажанням, в якій вказав про наявність сумки з особистими речами. При огляді сумки громадянина України ОСОБА_1 було виявлено незаявлені та непред`явлені до митного контролю, без ознак приховування, 110 пачок сигарет UT з акцизними марками України, кінцевий термін споживання 22.10.2024 р., ціна 72,40 грн/пачка, які знаходились в поліетиленовому пакеті на дні сумки.

У відповідності ст. 370 МК України виявлені сигарети, не включені до переліку товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян.

Громадянин України ОСОБА_1 митний контроль пройшов та виявлені сигарети визнав своєю власністю. Товари, що не перевищували неоподатковувану норму для громадян були пропущені на митну територію України громадянину, а саме 10 пачок сигарет.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив недекларування товарів, що підпадають під встановлені законодавством обмеження, щодо вивезення за межі митної території України та які переміщуються громадянами.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи.

Про судове засідання 20.03.2025 року ОСОБА_1 був повідомлений належним чином під підпис у протоколі про порушення митних правил.

Про судове засідання 17.04.2025 року ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки. Згідно з інформацією поштового відстеження лист не вручено у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст.526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

У рішеннях Європейського суду з прав людини зазначається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» передбачено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка не з`явилася на виклик до суду, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Представник Львівськоїмитниці в судовому засіданні просив ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 471 МК України та застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 3 ст. 471 МК України.

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 471 МК України, недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами - тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Згідно з приміткою ст. 471 МК України, недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".

Згідно з ч.5 ст. 366 МК України, обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Факт митного правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил; копією контрольного талону; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; описом предметів; службовою та доповідною записками.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні митного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, а саме: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством обмеження при ввезенні на митну територію України громадянами та які переміщуються громадянами.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, обставин справи, суд приходить до висновку, що до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, необхідно застосувати стягнення у виді штрафу в межах, встановлених санкцією ч. 3 ст.471 МК України.

Товари, що були безпосереднім предметом правопорушення і переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України - підлягають конфіскації в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст.40-1КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід стягнути в користь ДСА України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі ч.1 ст.519 МК України та розрахунку витрат на зберігання на складі митниці, з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід стягнути суму витрат за зберігання товарів в розмірі 138,12 грн.

Керуючись ст.471 МК України, ст.ст.40-1, 283 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил №0208/20900/2025 від 17.02.2025 р. товар - конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці витрати за зберігання товару на складі митниці у розмірі 138,12 грн.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Є. Радченко