Справа № 686/6138/25
Провадження № 3/686/2178/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.25

09 квітня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки станиця Васюринська Дінського району Краснодарського краю російської федерації, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , росіянки, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, неодруженої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, не працюючої,

за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона о 16 год. 18 хв. 22.02.2025 року, перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_2 , а саме: кричала на дитину, штурхала та піднімала руку, що не завдало фізичного болю та не спричинило тілесних ушкоджень, внаслідок чого завдано психологічних страждань.

Крім того, ОСОБА_1 ставить у вину те, що вона о 16 год. 18 хв. 22.02.2025 року, перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_3 , а саме: погрожувала та ображала її, внаслідок чого завдано психологічних страждань.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 та ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих їй правопорушень.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй правопорушень та пояснила, що у вказані в протоколі день, час та місці дійсно між нею та її сестрою - ОСОБА_3 , після розпивання спиртних напоїв, відбулася сварка на побутовому ґрунті, під час якої, ОСОБА_3 викликала працівників поліції та обмовила ОСОБА_1 , яка у зазначений час жодних неправомірних дій відносно своєї малолітньої доньки не вчиняла, не кричала на неї та не застосовувала фізичне насильство.

Пояснення ОСОБА_1 жодними об`єктивними доказами не спростовані, а навпаки підтверджуються показаннями ОСОБА_3 , яка у судовому засіданні заперечила факт вчинення відносно неї та її племінниці ( ОСОБА_2 ) домашнього насильства ОСОБА_1 , зазначивши, що близько 16 год. 22.02.2025 р., через надмірну кількість вжитого пива, між нею та сестрою відбувся побутовий конфлікт, у ході якого вони на підвищених тонах посварились, і хоча, внаслідок цієї сварки, не було заподіяно жодної шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_3 , остання, обізлившись на сестру, вирішила її провчити, викликавши працівників поліції. Саме метою помсти та своїм перебуванням у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 обґрунтувала її неправдиве повідомлення працівникам поліції про те, що ОСОБА_1 вчиняє по відношенню до дитини насильницькі дії (кричить на ОСОБА_2 та б`є її), хоча насправді ОСОБА_1 свою малолітню доньку у вказаний день не ображала та не била.

Окрім того, вищеозначені показання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 узгоджуються із дослідженими у судовому засіданні відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 продовжували сперечатись і після приїзду працівників поліції, при цьому відображена на відео поведінка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та малолітньої ОСОБА_2 не свідчить про те, що відносно останньої матір вчиняла умисні насильницькі дії, не зафіксовано таких дій і на відеозаписі.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Частиною 2 цієї ж статті передбачено настання відповідальності за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, передбачає наявність вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи. У судовому засіданні було встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 о 16 год. 18 хв. 22.02.2025 р. відбулась побутова сварка, яка не містить ознак об`єктивної сторони складу інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

При цьому, будь-які належні докази, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні та, відповідно, підтверджували б факт вчинення останньою, за викладених у протоколах про адміністративні правопорушення обставин, саме відносно ОСОБА_3 чи малолітньої ОСОБА_2 домашнього насильства, яке б завдало шкоду їх психічному чи фізичному здоров`ю, матеріали справи не містять, не встановлено таких і судом. Більше того, вищеозначені наслідки її діяння ОСОБА_1 не інкриміновано. Окрім того, не було інкриміновано останній і вчинення будь-яких неправомірних дій відносно ОСОБА_5 , письмові пояснення якої також наявні у матеріалах справи та у цих поясненнях не згадується про вчинення ОСОБА_1 насильницьких дій саме по відношенню до ОСОБА_3 чи ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 та ч.2 ст.173-2 КУпАП, не доведена, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю, за відсутністю в її діях складу вказаних адміністративних правопорушень, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю в її діях складу цих адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя