Справа № 339/120/25
Провадження № 3/339/70/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 квітня 2025 року м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Кілик М.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області,

про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , офіційно не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 07 квітня 2025 року близько 17 год 00 хв у АДРЕСА_2 умисно вчинив дії психологічного характеру стосовно своєї дружини ОСОБА_2 у формі приниження, залякування фізичною розправою, завдав декілька ляпасів по обличчю, внаслідок чого була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої,чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що вони з дружиною перебували у сварці. 07.04.2025 дружина після повернення з м.Львова накинулася на нього, подряпала та розбила окуляри. Він надав їй несильного ляпаса. Його дії були самообороною. Після цього він покинув місце проживання, приблизно з 17 год до 23 год, щоб дружина зібрала речі та поїхала. Приблизно через 5 хв після того, як він повернувся, приїхали працівники поліції, яких викликала дружина. Слова дружини не правдиві, вона часто є агресивною, надає неправдиві звинувачення, сама розкусила собі губу. Крім поліції, приїхала також швидка медична допомога, але лікарі не взяли дружину на освідчення, бо не було ушкоджень. Такі стосунки з дружиною відбуваються регулярно. На дружину зі скаргами він не звертався.

Крім цього, ОСОБА_1 пояснив, що 08 квітня 2025 року працівники поліції вручили йому терміновий заборонний припис про зобов`язання залишити місце проживання строком на 3 доби. Цей припис він не оскаржував. Визнав, що в нього стосовно дружини є перевага у фізичних можливостях.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, була повідомлена про час та місце розгляду справи. 14 квітня 2025 року направила до суду заяву, у якій повідомила, що не бажає бути присутньою в судовому засіданні, оскільки не готова до особистої зустрічі з ОСОБА_1 , який має спалахи неадекватної поведінки, агресії, злості, що викликає в неї сильний стрес та тривогу. Під час сімейної сварки чоловік поводився неадекватно: застосував фізичну силу, душив, бив по обличчю, штовхав, обзивав та принижував. Вона була змушена викликати працівників поліції через загрозу її життю та здоров`ю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши представлені адміністративні матеріали, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з таких підстав.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КУпАП).

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч.1 ст.1 Закону).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.251 КУпАП).

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не зважаючи на невизнання ним вини, доводиться такими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №253303 від 08 квітня 2025 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо змісту. Особі були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомлено про розгляд справи в суді м.Болехів. Жодних зауважень щодо змісту протоколу чи клопотань під час його складення ОСОБА_1 не висловлював. Протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності. Підстав вважати, що протокол складено з порушенням ст.256 КУпАП, за наявними матеріалами справи не вбачається (а.с.1);

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.04.2025, відповідно до якого заявниця ОСОБА_2 вказала, що її чоловік ОСОБА_1 вчинив конфлікт, в ході якого виражався нецензурною лайкою, декілька разів вдарив рукою в обличчя, погрожував фізичною розправою (а.с.3-4);

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.04.2025, відповідно до яких він підтвердив, що 07.04.2025 між ним та його дружиною ОСОБА_2 за місцем їхнього проживання виник конфлікт, під час якого він декілька разів її вдарив, зокрема, наніс ляпаси по її обличчю (а.с.5);

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 08.04.2025, відповідно до яких вона зазначила, що 07.04.2025 близько 17 год за місцем проживання її чоловік ОСОБА_1 вчинив з нею конфлікт, під час якого ображав її словесно, висловлювався до неї нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою, наніс їй декілька ударів рукою по голові, …душив її, а також шарпав її за одяг (а.с.6);

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 08.04.2025, згідно з якою поліцейським визначено рівень небезпеки «високий» (а.с.7); розпискою ОСОБА_1 від 08.04.2025 про роз`яснення йому наслідків невиконання термінового заборонного припису (а.с.8).

Зазначені докази суд визнає належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №253303 від 08 квітня 2025 року.

Суд зауважує, що наданими ОСОБА_1 поясненнями в суді, фактично підтверджується факт вчинення ним домашнього насильства стосовно своєї дружини, зокрема, він підтвердив нанесення ним 07 квітня 2025 року ляпасу по обличчі дружини. При цьому, у своїх письмових поясненнях від 08.04.2025 він стверджував про нанесення ним «декількох» ударів - ляпасів по обличчю (а.с.5).

Суд зауважує, що системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає в заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Про наявність переваги у своїх можливостях, зокрема, фізичних стосовно своєї дружини ОСОБА_1 зазначив у суді.

З урахуванням наведеного вище, невизнання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні суд оцінює критично, як тактику його захисту та спробу пом`якшити стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки він умисно вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї дружини ОСОБА_2 , що виразилось в приниженні, залякуванні фізичною розправою, завданні декількох ляпасів по обличчю, внаслідок чого була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачені такі альтернативні види адміністративного стягнення, як штраф, громадські роботи або адміністративний арешт.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка доведена повністю, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність особи, а тому вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки таке стягнення відповідатиме меті його застосування.

Крім цього, відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства; звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству (п.1, п.10 ч.1 ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

У п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

За змістом ч.1, ч.2 ст.28 Закону суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм.

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складеної поліцейським СРПП ВП №1 (м.Долина) ст.сержантом поліції Куротчин А.Й. 08.04.2025, вбачається, що ризик вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 оцінюється як високий.

Таким чином, з метою запобігання повторному вчиненню домашнього насильства ОСОБА_1 , формування нової психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми близькими, вважаю за необхідне в порядку ст. 39-1 КУпАП направити ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування за місцем проживання для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Оскільки стосовно ОСОБА_1 рішення про направлення на проходження програми для кривдників ухвалюється вперше, суд вважає достатнім визначити мінімальний строк на проходження вказаної програми.

Крім того, відповідно до положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 39-1, 40-1, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до ст.307, ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік зазначених правопорушень.

Направити ОСОБА_1 на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», строком на 3 (три) місяці.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі неявки для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за непроходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність за ст.390-1 КК України.

Копію постанови у триденний строк з дня набрання нею законної сили направити до суб`єкта, який згідно із законом відповідальний за виконання проходження програми для кривдників.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя: М.П.Кілик