ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 675/145/25

Провадження № 33/820/299/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Смірнова В.В., за участю секретаря судового засідання Степанюка А.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кучерука Т.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 березня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3446434 від 10.11.2024, повторно 28 січня 2025 року об 14 год. 29 хв. в с. Радошівка по вул. Центральна, керував мопедом «Kanuni», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, а саме в посвідченні водія відсутня категорія «А1», чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Кучерук Т.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали судової справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову необхідно залишити без змін, за таких підстав.

Захисник Кучерук Т.М. прохав справу розглянути у його відсутності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду. Отже, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності захисника та ОСОБА_1 .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційна інстанція приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини. Так, відносно ОСОБА_1 правомірно був складений протокол про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. Ці обставини підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 232494 від 28.01.2025 року та відеозаписом.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 3446434 від 10.11.2024 року вбачається, що на ОСОБА_1 було накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Крім того, з копії посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що останній має відкриті категорії «В» та «С», що свідчить про відсутність права керувати транспортними засобами, як категорії «А», так і «А1».

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 мопеда «Kanuni», д.н.з. НОМЕР_1 , та останнім не заперечувалось, що в його посвідченні водія відсутня категорія, яка дозволяє керувати мопедом, а також те, що його за вказане порушення вже притягували до відповідальності..

Не заслуговують на увагу посилання апелянта про відсутність у протоколі запису щодо фіксування вказаного порушення засобами відеотехніки, оскільки до матеріалів справи долучено довідку начальника ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про видачу 28.01.2025 о 6:00 год. поліцейським ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для попередження, виявлення або фіксування правопорушень, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, а також здійснення контролю за дотриманням водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, було видано нагрудну відеокамеру NC-M6B (інвентарний номер 9/169) та автомобільний відеореєстратор 70MAI (інвентарний номер 101482806), які перебувають на балансі ГУНП в Хмельницькій області та використовується у службовій діяльності працівниками Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Крім того, згідно п. п. 10, 11 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 232494 від 28.01.2025, зазначено, що до протоколу додаються відео з нагрудного відеореєстратора, технічний засіб відеозапису 9/169, що узгоджується з вищевказаною довідкою.

Не зазначення технічних характеристик відеореєстратора не є порушенням, яке впливає на процесуальну якість протоколу.

Що стосується посилань захисника про відсутність у ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки за постановою ЕНА № 3446434 від 10.11.2024 його притягнуто до відповідальності за відсутності у посвідченні водія категорії «А», а за діючим протоколом він обвинувачується у керуванні мопеда за відсутності у посвідченні водія категорії «А1», що не є тотожним та виключає відповідальність ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів справи уповноваженою особою поліції долучено копію посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , згідно якого останній має відкриті категорії «В» та «С», що свідчить про відсутність права керувати транспортними засобами як категорії «А», так і «А1».

Поняття повторності розкрито в п.2 ч.1 ст.35 КУпАП, повторним правопорушенням є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Щодо тверджень апелянта про те, що мопед, яким він керував, не є транспортним засобом, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

-транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

-мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

-механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Згідно 2.13 ПДР України мопеди, моторолери, скутери та інші транспортні засоби відносяться до певної категорії. Так, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

У ПДР України відсутнє визначення скутер або електроскутер, разом з тим, аналізуючи визначення "транспортний засіб", можна дійти висновку, що скутер відповідає поняттю "транспортний засіб", оскільки призначений для перевезення людей.

Таким чином, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, є транспортним засобом, за керування якими передбачена відповідальність положеннями ст. 126 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд зазначає наступне.

Норми ст..126 КУпАП не розділяють транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші. Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст..126 КУпАП є в т.ч. особа, яка керує транспортним засобом, не лише механічним транспортним засобом. Законом встановлена реєстрація мопедів та отримання посвідчення водія на їх керування, незалежно від їх користування на дорогах відповідного значення (ВС КАС № 310/4817/17).

З огляду на викладене, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 керував мопедом, який не належить до транспортних засобів, є необґрунтованими, а тому не беруться до уваги, оскільки вказане спростовується матеріалами справи, зокрема відеозаписом події, в якому чітко вбачається, що ОСОБА_1 керував механічним транспортним засобом мопедом «Kanuni», д.н.з. НОМЕР_1 , що і не заперечувалось ОСОБА_1 .

Крім того, судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 10.11.2024 керував мопедом «Kanuni», д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування даним транспортним засобом, відсутнє посвідчення водія категорії «А», за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 344634, яку останній не оскаржував, сплативши накладений штраф, що сам підтверджував у судовому засіданні суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В адміністративно-деліктному праві принцип змагальності породжує право особи на пред`явлення своїх доказів на противагу тим доказам, які надані органом, який складав матеріали про адміністративне правопорушення. Проте, апелянт не надав суду об`єктивних доказів на спростування фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі, зазначається суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суд не вийшов за межі обставин правопорушення, зазначених у відповідному протоколі.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно оцінив обставини справи та дав вірну юридичну оцінку.

За таких обставин, вважаю, що доводи апелянта не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах мінімального розміру штрафу, передбаченого законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Кучерука Т.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вікторія СМІРНОВА