Справа № 461/2002/25 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н. Б.
Провадження № 33/811/486/25 Доповідач в 2-й інстанції: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю представника Львівської митниці Державної митної служби України Зирянова О.Ю. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Кирчея Юрія Ярославовича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2025 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару, що становить 9766 (дев`ять тисяч сімсот шістдесят шість) грн. 42 коп., без конфіскації даного товару.

Товар, що був предметом адміністративного правопорушення згідно протоколу про порушення митних правил №0083/UA209000/2025 від 23.01.2025 - повернуто ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 1024 (одна тисяча двадцять чотири) грн. 34 коп. витрат за зберігання товару на складі митниці.

23.01.2025, близько 17 год. 15 хв., ОСОБА_1 поверталася з приватної поїздки з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску "Рава-Руська-Гребенне" митного поста "Рава-Руська" Львівської митниці, в якості водія автомобіля марки «OPEL» модель «VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обравши для слідування смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим заявила про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

Під час проведення митного огляду транспортного засобу було виявлено товар, який відповідно до ст. 378 МК України та Постанови Кабінету Міністрів України № 434 від 21.05.2012 обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме: сир ТМ «MLEKOVITA» з маркуванням «SER CHEDDAR» 22 упаковки, загальною вагою 43 кг, термін придатності 05.05.2025; сир ТМ «MLEKOVITA» з маркуванням «SER FAVITA» 10 упаковок по 1,62 кг (6 шт. х 270 г), загальною вагою 16,2 кг, термін придатності 29.06.2025; сир ТМ «KURPIANKA» з маркуванням «SER SER MINI GOUDA» 16 упаковок по 1 кг, загальною вагою 16 кг, термін придатності 09.04.2025; сирна намазка ТМ «LACTIMA» в асортименті 172 упаковки по 140 г, загальною вагою 24,08 кг, термін придатності 25.04.2025; сир плавлений ТМ «LACTIMA» в асортименті 293 упаковки по 130 г, загальною вагою 38,09 кг, термін придатності 01.06.2025; сир плавлений ТМ «MLEKPOL» в асортименті - 106 упаковок по 150 грам, загальною вагою 15,90 кг, термін придатності 07.04.2025; сир плавлений ТМ «MLEKPOL» в асортименті - 52 упаковок по 150 грам, загальною вагою 7,80 кг, термін придатності 02.04.2025. Вказаний товар переміщувався через митний кордон України з приховуванням від митного контролю а саме: під декоративною обшивкою частин салону транспортного засобу, доступ до яких став можливим шляхом демонтажу пластикових елементів салону, а також під декоративною обшивкою частин передніх дверей і панелі управління вказаного транспортного засобу. Конструктивних змін до транспортного засобу не вносилось.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто із використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

На вказану постанову представник Львівської митниці Державної митної служби України Кирчей Ю.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та винести нову постанову, якою визнати гр. ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі згідно санкції ч. 1 ст. 483 МК України розраховуючи такий за вартістю товару наданою у висновку від 25.02.2025 №108 року Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України.

Конфіскувати в дохід держави товар тимчасово вилучений протоколом про порушення митних правил.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 1024 грн. 34 коп. витрат за зберігання товару на складі митниці.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що висновок суду помилковий та необґрунтований, а сама постанова незаконна.

Звертає увагу на те, що винесена постанова, не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

Заслухавши думку представника Львівської митниці Державної митної служби України Зирянова О.Ю., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка заперечила проти апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, ч.1 ст. 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений національним законодавством порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю, серед іншого, це їх переміщення через митний кордон з поданням до митного органу України як підстави для переміщення предметів підроблених документів або таких, що одержані незаконним шляхом, містять неправдиві дані чи є підставою для переміщення інших предметів.

Суб`єктивна сторона, враховуючи приписи ч. 1 ст. 458 МК України, передбачає наявність умислу чи необережності. При цьому, для кваліфікації дій за ст. 483 МКУ не мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали від цього шкідливі наслідки.

Згідно зі ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Викладений у судовому рішенні висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №0083/UA209000/2025 від 23.01.2025; даними, що містяться у акті проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.01.2025; фотокопіями; даними, що містяться в описі предметів від 23.01.2025.

На переконання апеляційного суду, наведені вище докази є послідовними, логічними та взаємоузгоджуються між собою, яким суддя районного суду дала оцінку на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження з позиції належності, допустимості й достатності.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що надані суду та досліджені в процесі судового розгляду докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_2 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки остання намагалася перемістити через митний кордон України товари з приховуванням від митного контролю, а саме із використанням засобів або способів, що утруднюють їх виявлення.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил,вірно взяв до уваги, особу порушника, у якої на утриманні перебуває малолітня дитина, ступінь її вини, відсутність обставин, що обтяжують її відповідальність, крім того, врахував те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил притягується вперше.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару, без конфіскації даного товару, належно мотивувавши своє рішення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2025 року якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України залишити без змін, апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Кирчея Юрія Ярославовича - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк