П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/316/25

10 квітня 2025 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценко О. О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

07 березня 2025 року ОСОБА_1 будучи особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, за дії передбачені частиною першою статті 187 КУпАП, не прибув на реєстрацію до відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, чим порушив правила адміністративного нагляду, встановлені щодо нього постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області №338/204/19 від 29 липня 2024 року про встановлення щодо нього адміністративного нагляду, якою його зобов`язано прибувати на реєстрацію до відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області кожної першої п`ятниці місяця.

10 березня 2025 року близько 13 години 05 хвилин, ОСОБА_1 , у громадському місці у адміністративному приміщенні відділенні поліції №2, що по вул. Шевченка, 56 в селищі Богородчани Івано-Франківського району Івано-Франківської області, голосно викрикував нецензурні слова, образливо чіплявся до працівників поліції, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

Крім того, 10 березня 2025 року близько 13 години 05 хвилин, ОСОБА_1 , у громадському місці у адміністративному приміщенні відділенні поліції №2, що по вул. Шевченка, 56 в селищі Богородчани Івано-Франківського району Івано-Франківської області, вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції (про припинення хуліганських дій) при виконанні ними службових обов`язків по охороні громадського порядку, а саме: не припиняв вчинювати адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, голосно викрикував нецензурні слова, демонстративно розпивав слабоалкогольні напої, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Також, 04 квітня 2025 року ОСОБА_1 будучи особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, за дії передбачені частиною першою статті 187 КУпАП, був відсутнім за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив правила адміністративного нагляду, встановлені щодо нього постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області №338/204/19 від 29 липня 2024 року про встановлення щодо нього адміністративного нагляду, якою йому заборонено вихід із будинку у нічний час з 22 години до 6 години.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначених вище правопорушень не визнав та заперечував факт вчинення правопорушень. Однак така позиція повністю спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, правом на ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1 скористався та в повному обсязі ознайомився з матеріалами справи, фотокопії та копію диска з відеодоказом отримав 27.03.2025 року.

Згідно з вимогами ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі та перевірених судом, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №253408 від 13 березня 2025 року;

- постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2024 року про встановлення адміністративного нагляду;

- довідкою про оголошення ОСОБА_1 постанови про встановлення адміністративного нагляду;

- зобов`язанням ОСОБА_1 від 02 серпня 2024 року;

- листом контролю встановлених обмежень адміннаглядному ОСОБА_1

- листом реєстрації у відділенні поліції №2 (смт Богородчани) адміннаглядного ОСОБА_1 ;

- копією постанови Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №253419 від 10 квітня 2025 року;

- копією постанови Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП;

- копія сторінки із журналу щодо відсутності ОСОБА_1 за місцем його проживання у нічний час з 22 години до 6 години;

- рапортом поліцейського офіцера громади відділу превенції Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Сем`яніва Р. від 10 квітня 2025 року;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №253405 від 13 березня 2025 року;

- даними рапорту помічника чергового чергової частини відділення поліції №2 (с-ще Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Капущак-Пороговської І. від 13 березня 2025 року;

- копією характеристика Богородчанської селищної ради на особу ОСОБА_1 ;

- протоколом АПЗ18 №035745 від 13 березня 2025 року про адміністративне затримання ОСОБА_1 за ст.261 КУпАП;

- копією постанови ГБВ №182763 від 13 березня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ч. 1 ст.178 КУпАП;

- даними з бази «Армор» на особу ОСОБА_1 ;

- відеозаписом правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 знаходячись в адміністративному приміщення відділенні поліції №2 (с-ще Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції, що за адресою: вул. Шевченка, 56, селище Богородчани Івано-Франківського району Івано-Франківської області, розпивав слабоалкогольний напій «Бірмікс», та нецензурною лексикою ображає працівників поліції. На вимогу працівників поліції заспокоїтись не реагував.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що він не вчиняв жодних протиправних хуліганських дій, суд не приймає до уваги та відноситься критично, оскільки його пояснення повністю спростовуються досліджени ми відеозаписами та іншими письмовими доказами та розцінює надання ОСОБА_1 виправдувальних пояснень, як обраний спосіб захисту, з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Судом встановлено в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. При цьому суд виходить з таких міркувань.

Судом в основу висновку про винуватість ОСОБА_1 покладаються досліджений в судовому засіданні відеодоказ який характеризуються найбільшою об`єктивністю та інформативністю.

З даного відео встановлено безперервну зухвалу поведінку ОСОБА_1 , яка порушує громадський порядок і спокій громадян. ОСОБА_1 знаходячись у приміщенні відділення поліції №2 (с-ще Богородчани), що за адресою: вул. Шевченка с-ще Богородчани з пляшкою слабоалкогольного напою в руці кричав та нецензурно лаявся. Така нецензурна лайка була безпосередньо спрямована на працівників поліції у службовому приміщенні. Крім того, на законну вимогу працівників поліції заспокоїтись ОСОБА_1 не реагував, поводив себе в громадському місці зухвало, продовжував свої протиправні дії, висловлювався в сторону працівників поліції нецензурною лайкою та погрозами.

З досліджених доказів встановлено зухвалу поведінку в громадському місці.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, а саме за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільної діяльності громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року, при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Крім того, суд зауважує на тому, що вказівки щодо правильної кваліфікації та розмежування правопорушень містять положення Постанов Пленуму Верховного Суду № 8 від 26.06.1992 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», а також N 10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство», відповідно до яких:

«Згідно зі ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.» (Абзац 2 пункту 7 наведеної ППВС №8).»

«Слід також мати на увазі, що адміністративна відповідальність за названою статтею настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.» (абзац 3 пункту 7 наведеної ППВС №8).»

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, дослідивши письмові докази у справі та відеозаписи, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ст. 185 та ст. 173 КУпАП.

Крім того, вище вказані докази є належними, допустимими та взаємопов`язаними, що підтверджують у ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, оскільки він, будучи особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, порушив правила адміністративного нагляду.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, згідно зі ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який раніше судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, розлучений, без роботи, пенсіонер МВС, проживає з матір`ю, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

До обставин, що обтяжують відповідальність суд відносити повторне протягом року вчинення однорідних правопорушень, за які особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на наведене, враховуючи, відсутність заняття, вік ОСОБА_1 , наявність обтяжуючих обставин, неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу, що не досягло мети покарання, характер вчинених правопорушень, суд вважає, що за вчинення адміністративних правопорушень на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, у виді адміністративного арешту, який буде відповідати вчиненим протиправним діянням та наступній поведінці ОСОБА_1 і є достатнім для виправлення особи та недопущення в подальшому вчинення нових правопорушень.

З метою надання можливості особі, яка притягується до відповідальності реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови, виконання призначеного покарання слід провести після завершення строків апеляційного оскарження та після набрання постановою законної сили.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, ст. 173, 185, 187, ст. 33 КУпАП, керуючись ст. 278, 289 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, ст. 173, ч. 2 ст. 187 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, у виді адміністративного арешту строком 10 (десять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави 605, 60 гривень судового збору (отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: