Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
17.04.2025 394/144/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

30.01.2025 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол серії ЕПР1 № 225105 від 19.01.2025 р. зареєстрований за № 394/144/25, номер провадження 3/394/105/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 19.01.2025 року о 18 год. 05 хв. в с-щі Новоархангельськ по вул. Чкалова, 67, громадянин ОСОБА_1 керував мопедом Honda DIO б/н без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким видом транспортного засобу. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», вимоги п.2.1.А. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП України. Згідно протоколу посвідчення водія не вилучалося, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 цього ж кодексу передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Так, згідно п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У рішенні ВС/КАС від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а, зроблено висновок, що під керуванням транспортним засобом розуміється технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Однак, крім самого протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи не мають інших доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеозапис з нагрудної камери поліцейського містить лише запис з моменту, коли інспектор починає спілкування з ОСОБА_1 , але не підтверджує факт керування транспортним засобом. Однак, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути прийнятий судом, як доказ керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Отже, у даному конкретному випадку відсутнє підтвердження руху мопеду Honda DIO б/н, як і відсутнє перебування за кермом (керування) саме ОСОБА_1 , що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення.

Крім того, особу ОСОБА_1 , згідно протоколу, було встановлено за паспортом № НОМЕР_1 , проте у відеозаписі немає моменту, коли особа пред`являє поліцейському документ, який встановлював би його особу. Разом з тим, у судовому засіданні ОСОБА_1 надав паспорт № НОМЕР_2 , тому суд ставить під сумнів доведеність однієї зі складових правопорушення, а саме суб`єкта правопорушення.

Разом з тим санкція ч. 5 ст. 126 КУпАп передбачає оплатне вилучення транспортного засобу, однак в протоколі зазначено про належність мопеду Honda DIO б/н ОСОБА_1 , однак не долучено жодних документів на даний автомобіль для того щоб суд міг застосувати даний вид додаткового адміністративного стягнення.

Також, при перегляді відеозапису встановлено, що поліцейський попередив ОСОБА_1 про відсторонення його від права керування транспортним засобом, проте жодних доказів про передачу мопеду для подальшого керування суду не надано.

Крім того, згідно п. 1 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським відповідно до Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм учинено порушення, передбачені частинами першою - четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтею 121-3, частинами третьою, п`ятою, шостою та сьомою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою - четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 КУпАП. За наявності правових підстав, передбачених абзацом першим пункту 1 цього розділу, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку. Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно за умов, що розміщення такого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. За відсутності умов, зазначених в абзаці третьому цього пункту, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом блокування за допомогою технічних пристроїв.

Зважаючи на наведені норми, працівниками поліції жодних дій для передачі для подальшого керування транспортним засобом уповноваженою особою або ж затримання транспортного засобу чи блокування за допомогою технічних пристроїв здійснено не було.

Протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол був складений з істотним порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП слід перевірити, чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, тобто чи відповідає процедура перевірки на стан сп`яніння вимогам закону.

Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону не може вважатись належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення та братись судом до уваги. У суду виникли сумніви щодо правдивості даних в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 225105 від 19 січня 2025 року, законності його складання, то в такому випадку він не може слугувати як належний, допустимий доказ по справі.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 3 ч. 1, 2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В зв`язку з закриттям провадження у адміністративній справі судові витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 126, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, постанова КМУ від 22.03.2022 року № 348, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення, але оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя