ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна)

24 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В., захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності адвоката Трофімчука В.В. розглянувши апеляційну скаргу адвоката Трофімчука В.В. на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №906857 від 21.07.2024 року ОСОБА_1 21.07.2024 о 20:04 в м. Краматорськ по вул. Лівобережна біля б.289 керував транспортним засобом Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння шкіри обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5.Правил дорожнього руху України.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, без сплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

З таким судовим рішенням не погодився захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності адвокат Трофімчук В.В.

Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що матеріали провадження не містять доказів, що ОСОБА_1 у місці та часі, зазначені у Протоколі (21.07,2024 о 20-04 годині, місто Краматорськ, вулиця Лівобережна, 289) керував транспортним засобом Шевролет Авео, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Доданий до протоколу «відеозапис» з бодікамер поліцейських містить відомості про події, які відбувалися 21.07.2024 у період часу з 20:54:03 години до 21:47:41 годину. Даний відеозапис не містить відомостей про факт керування і ОСОБА_1 , транспортним засобом того ж дня о 20-04 годині та його стан у зазначений час. Вказує, що суд не взяв до уваги свідчення ОСОБА_1 та свідока ОСОБА_2 які повідомили суду, що 21.07.2024 з 18-45 години ОСОБА_1 автомобілем не керував, а сам автомобіль з вказаного часу (18-45 годин) без руху перебував на подвір`ї домоволодіння. Вважає, що суд необґрунтовано визнав такими, що є належними та допустимими письмові пояснення громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не підтверджені під час безпосереднього допиту у судовому засіданні, а також не підтверджені жодним іншим доказом. Зазначає, що у протоколі не містить відомостей про наявність (присутність) будь-яких свідків події. Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано, як на належний та допустимий доказ вини ОСОБА_1 , послався на відеозапис, здійснений невстановленими особами, у невстановлений час, у невстановлений спосіб, згідно якого (згідно постанови суду) «зафіксовано рух транспортного засобу Шевроле Авео д.н.з НОМЕР_2 , який рухається по вільній проїзній частині з ряду в ряд, при цьому рух не є маневруванням, у зв`язку з об`їздом перешкод, а носить хаотичний характер, також зафіксовано, що транспортним засобом керує ОСОБА_1 , який за зовнішніми ознаками та поведінкою має ознаки алкогольного сп`яніння» Вказує, що ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом за вказаних у Протоколі обставин. ОСОБА_1 наполягає, що до приїзду працівників поліції він (близько 2 годин (з 18-45 години) перебував вдома, транспортним засобом протягом цього часу не керував. Коли під`їхали працівники поліції, автомобіль тривалий час (близько двох годин) перебував без руху. ОСОБА_1 не заперечує, що на момент, коли під`їхали працівники поліції, він перебував у стані алкогольного сп`яніння, але спиртні напої вжив після того, як приїхав додому та поставив автомобіль у двір. Після вжиття спиртних напоїв автомобілем не керував. Матеріали провадження не містять доказів спростування доводів ОСОБА_1 у цій частині.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог суддя районного суду, розглядаючи дану справу, не дотримався повною мірою, оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, які могли істотно вплинули на висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так апелянт вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження цього факту.

За змістом правових норм, передбачених п.п. 2.9а Правил дорожнього руху України, ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа яка керує транспортним засобом та відмовилась на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само якщо особа відмовилась на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою часиною складу зазначеного правопорушення.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції було встановлено, що працівниками поліції не було зафіксовано факту руху транспортного засобу Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 21.07.2024 о 20:04 в м. Краматорськ при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, за допомогою технічних засобів.

З відеозапису бодікамери вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться біля будинку, а сам автомобіль перебуває без руху на подвір`ї домоволодіння.

Також допитана у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона та її співмешканець ОСОБА_1 21.07.2024 року в місті Краматорську рухались транспортним засобом Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_2 , з вокзалу, їх підрізав інший автомобіль та почав слідувати за ним до місця їх проживання по АДРЕСА_1 . Кирпиленко заїхав у подвір`я, покинув транспортний засіб, випив знеболююче (німесил) та зайшов в будинок. Ці події відбувались в період часу з 17:30 до 18:45 год. Більше в цей день він за кермо не сідав, ввечері вживав алкогольні напої разом зі своїм батьком вдома (приблизно о 20:00 годині). Коли приїхала поліція о 21:00 годині, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Поліцію викликала вона в зв`язку з тим, що їх автомобіль переслідували невідомі особи та намагались зайти до них на подвір`я. Проте, коли приїхала поліція, з`ясувалось, що їх викликали ті особи, які їх переслідували (вони рухались на автомобілі «Пежо»).

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказували, що ОСОБА_1 21.07.2024 року приблизно в 19:57 в місті Краматорську керував транспортним засобом Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_2 , вони зупинили автомобіль та водій що ОСОБА_1 був в алкогольному стані. Вони викликали працівників поліції.

Апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, а тому покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, або про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, не можуть бути беззаперечним доказом, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки це не виявлено та не зафіксовано працівниками поліції, але лише вказано працівниками поліції зі слів свідків.

Відеозаписи на які посилається суд першої інстанції у своїй постанові, як на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_2 21.07.2024 о 20:04 в м. Краматорськ, з ознаками алкогольного сп`яніння, не можуть бути визнані доказом вини ОСОБА_1 оскільки здійснений невстановленими особами, у невстановлений час.

Картка ЄО про виклик поліції о 20:18 годині 21.07.2024 року гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сама по собі не доводить вину, та не може слугувати доказам вини ОСОБА_1 , та оцінюються судом у своїй сукупності з іншими доказами по справі.

Матеріалами справи не спростовано твердження апелянта, що ОСОБА_1 до приїзду працівників поліції, близько 2 годин з 18-45 години перебував вдома, транспортним засобом протягом цього часу не керував. Коли під`їхали працівники поліції, автомобіль тривалий час, близько двох годин, перебував без руху.

Сам ОСОБА_1 не заперечує, що на момент, коли під`їхали працівники поліції, він перебував у стані алкогольного сп`яніння, але спиртні напої вжив після того, як приїхав додому та поставив автомобіль у двір. Після вжиття спиртних напоїв автомобілем не керував.

Матеріали провадження не містять доказів спростування доводів ОСОБА_1 у цій частині.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_2 , 21.07.2024 о 20:04 в м. Краматорськ по вул. Лівобережна біля б.289 як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння або яка відмовилась від проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Сукупність викладених вище обставин вказує на те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами.

Враховуючи, що саме факт керування транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, який не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу та події правопорушення в діях притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

Отже, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Трофімчука В.В. задовольнити.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя