Провадження №3/447/2/25
Справа №447/1912/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2025 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Головатий А.П.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працевлаштованого у ТОВ «ОДВ-Електрик», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

26.06.2024 о 16:24 год. у м. Новий Розділ по вул. Ходорівській, 4, водій ОСОБА_1 керував скутером марки «Super Exdrive», без реєстраційного номеру, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка ходьба. Від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судові засідання неодноразово відкладалися за клопотаннями ОСОБА_1 , що містяться у матеріалах справи. Крім того, судові засідання відкладалися у зв`язку з викликом свідка за клопотаннями ОСОБА_1 .

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, представник ОСОБА_1 за довіреністю подав клопотання про відкладення розгляду справи, доказів поважності причин неявки не подав.

З огляду на кількість призначених судових засідань у справі, а саме, що справа перебуває на розгляді судді зщ 04.07.2024, наявність у матеріалах справи заперечень, клопотань прпо закриття провадження у справі, беручи до уваги положення ст. 268 КУпАП, а саме, те, що згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, статтею 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суддя приходить висновку про можливість прийняття рішення у справі.

У судовому засіданні, що проводилося 26.09.2024, ОСОБА_1 надав пояснення, що 26.06.2024 він дійсно керував скутером, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення. Погодився, що на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння місці зупинки та в медичному закладі. Вважає, що в нього не виникало обов`язку проходити такий огляд у зв`язку з тим, що скутер не є механічним транспортним засобом, не потребував реєстрації та відповідної категорії у посвідченні водія для керування таким скутером.

У матеріалах справи міститься клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Клопотання мотивоване тим, що зупинка ОСОБА_1 , яка мала місце 26.06.2024, є незаконною, оскільки рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20.09.2024 у справі №461/6095/24 скасована постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.06.2024 серії ЕНА №2482331 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. ОСОБА_1 вважає, що після такого, всі отримані докази є «плодами отруйного дерева» та не мають юридичної сили й не можуть підтверджувати вину у вчиненні адміністративного правопорушення. У матеріалах справи не міститься відомостей щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом, посвідчення водія не вилучалося, тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами не видавалося, а відеозапис, долучений до матеріалів справи не є допустимим доказом, з огляду на його перерваність, а також у протоколі відсутні свідки. Крім того, ОСОБА_1 не було попереджено про його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 вищевказаної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка ходьба. Наявність кількох таких ознак зафіксована у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №822483 від 26.06.2024, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка ходьба.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №822483 від 26.06.2024 складено саме за відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується проведеним оглядом відеозаписів, долучених на диску до матеріалів справи. Відповідно до відеозаписів, працівниками поліції було зупинено скутер під керуванням водія ОСОБА_1 . Поліцейський вказав водію на наявні у нього ознаки алкогольного сп?яніння, пропонував пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння на місці зупинки або ж у медичному закладі, на що ОСОБА_1 запитував поліцейського, що йому буде за те, якщо він випив, які дії будуть далі. На що працівник поліції роз`яснив, що допустима норма алкоголю в крові дорівнює 0,2 проміле, якщо буде більше, тоді відносно водія будуть складати протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тоді ОСОБА_1 відповів, що він відмовляється від проходження оглядів на стан сп`яніння. Працівником поліції було роз`яснено норми ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, не надав письмових пояснень у спеціально відведеній графі протоколу, зауважень не висловлював, протокол підписувати відмовився, копію протоколу отримати також відмовився.

Адміністративне правопорушення було вчинене о 16:24 год. 26.06.2024, проте, ОСОБА_1 не звернувся до медичного закладу для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, попри наявність направлення на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.06.2024.

Доводи ОСОБА_1 про те, що скутер, яким він керував не відноситься до механічних транспортних засобів, відтак, він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Транспортний засіб це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття транспортні засоби, зокрема, примітки до ст. 286 КК України, ч. 6 ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306. Виходячи із цих положень, транспортними засобами, про які йдеться у статтях 286, 287, 289, 290 КК України, статтях 121, 122, 123, 124, 130, 132 КУпАП, слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт.

Відповідно до п. 2.13 ПДР України, всі транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см. належать до категорії «А1».

Не є транспортними засобами мопеди, велосипеди з двигуном із робочим об`ємом до 50 куб. см, рухомий склад метрополітену, фунікулера та інших видів залізниць (пасажирські й вантажні потяги, локомотиви, дрезини тощо).

Таким чином, у випадку, коли скутер служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, у такому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, яка керує таким транспортним засобом, повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йому номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду, викладених в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №278/3362/15-к від 01.03.2018, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

Оскільки ОСОБА_1 рухався на скутері по вул. Ходорівській, 4 у м. Новий Розділ, Стрийського району Львівської області, яка є головною дорогою у розумінні ПДР України, він був учасником дорожнього руху і несе відповідальність згідно із законодавством, а тому доводи останнього суд розцінює як спосіб захисту, обраний ОСОБА_1 .

Наведені дані надають можливість встановити, що вказаний скутер є транспортним засобом у розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відносно тверджень ОСОБА_1 щодо відсутності законності підстави зупинки транспортного засобу під його керуванням у зв`язку із скасуванням постанови серії ЕНА №2482331 від 26.06.2024 рішенням Галицького районного суду міста Львова у порядку КАС України слід зазначити таке.

Законність підстави зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією статті 130 КУпАП і дії працівників поліції щодо законності таких підстав зупинки можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в адміністративному із наданням суду відповідних доказів на підтвердження таких обставин.

ОСОБА_1 не пояснив, яким чином правомірність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, і як саме це впливає на відмову водія від проходження такого огляду.

Відносно твердження ОСОБА_1 про те, що посвідчення водія у нього не вилучалося, а тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами не видано, слід вказати, що у протоколі серії ААД №822483 від 26.06.2024 вказано, що особу водія ОСОБА_1 було встановлено за допомогою бузи ІПНП. З матеріалів, долучених до справи, вбачається, що водій не мав при собі посвідчення водія, відтак, вилучити таке на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції не мали змоги.

Як уже було зазначено, відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Таким чином, покликання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції не було залучено двох свідків під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення спростовуються вищенаведеними положеннями КУпАП.

Щодо твердження ОСОБА_1 відносно перерваності відеозапису та визнання такого недопустимим доказом слід зазначити те, що зібрані докази у своїй сукупності доводять його вину в інкримінованому йому діянні поза розумним сумнівом. Відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений у судовому засіданні, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, тому він не може бути визнаний недопустимим доказом.

Крім цього, вказаним відеозаписом спростовуються доводи ОСОБА_1 , що йому не було повідомлено про його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №822483 від 26.06.2024; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26.06.2024, згідно якого такий огляд не проводився, оскільки водій відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.06.2024; проведеним оглядом відеозапису, долученого до матеріалів справи, та іншими, долученими до справи матеріалами.

У зв`язку з тим, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, а саме те, що дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, беручи до уваги тяжкість ймовірних наслідків, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Головатий А. П.