Справа № 686/4130/25
Провадження № 3/686/1650/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16квітня 2025 року м. Хмельницький

СуддяХмельницького міськрайонного суду ХмельницькоїобластіДзюбак О.В., розглянувши справу про притягнення до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцям. АДРЕСА_1 , пенсійне посвідчення НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

встановив:

Органом,який ініціював процедуру притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, останньому ставиться у вину те, що 28 січня 2025 року о 17 год. 12 хв., в нестановленому місці з мобільного номеру телефону НОМЕР_2 ОСОБА_2 вчинив дрібне хуліганство, а саме здійснив в телефонний виклик на спеціальну лінію «102», де почав виражався нецензурними словами в бік інспектора І категорії відділу служби «102» ОСОБА_3 , яка перебувала на робочому місці, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7 м. Хмельницькому, чим порушив громадський порядок.

В судове засідання ОСОБА_2 , будучи своєчасно сповіщенимпро місце та час розгляду справи не з`явився, подав до суду 07.04.2025 письмову заяву, у якій зазначив, що вину не визнає та працівники поліції до нього зверталися нетактовно, він перебуває на службі у Збройних Силах України та має інвалідність першої групи , на підтвердження чого надав копію посвідчень посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 та копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 .

Просить справу відносно нього закрити.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки пояснення від ОСОБА_2 отримані у письмовому вигляді ,а неможливість розгляду справи у зв`язку із його неявкою нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У зв`язку із цим відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (справа №288/1158/16-к) зазначено, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм хуліганства, як злочину проти громадського порядку та моральності. Головною рушійною силою хуліганських дій є бажання завдати шкоди не конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за умови доведеності її вини поза розумним сумнівом.

Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини».

За указаною позиціє ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме: громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» № 2899-ІV від 22.09.2005).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок, прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року, при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи рапорту від 28.01.2025 про реєстрацію заяви в ЄО за №2277 28.01.2025 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, о 17 год. 14 хв.надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що о 17 год .13 хв. заявник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 при зверненні на лінію 102 по суті звернення не не повідомляє, веде мову, що він військовий висловлюється нецензурною лексикою до оператора лінії «102».

Із письмових пояснень ОСОБА_3 , яка є інспектором і категорії відділу служби «102» від 28.01.2025 вбачається, що о 17 год 12 хв. 28.01.2025 від ОСОБА_2 на лінію «102» надійшло повідомлення , по суті якого він не повідомив місця свого перебування, анкетні дані не вказав, виражався нецензурною лексикою, на зауваження не реагував, внаслідок чого розмову було припинено.

Суд зауважує, що указані, наявні у матеріалах справи пояснення особи не свідчать про хуліганські мотиви звернення ОСОБА_2 на лінію «102» та не підтверджують перебування ОСОБА_2 у громадському місці чи його ворожого ставлення до суспільства, зневаги до державних інституцій та громадського порядку та використання висловлювань для образ оператора.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише попереднім правовим висновком і підлягає оцінці судом у сукупності з іншими належними та допустимими доказами. За вказаних обставин самого по собі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень осіб, які беруть участь у справі, недостатньо для підтвердження вини особи у вчиненні правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів, які б достовірно і безпосередньо вказували на ОСОБА_4 громадського порядку.

Крім цього, до матеріалів справи не долучений запис розмови,який у даному випадку міг бути належним та допустимим доказом.

Згідно із статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до пункту 39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За положеннями законодавства про адміністративну відповідальність, особа може бути притягнута до такої відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення, не доводять вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною ст.173КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 285, 294 КУпАП, суд

постановив:

Провадження по справі стосовно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги пост анова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Олександр ДЗЮБАК