Справа № 465/1266/25 Головуючий у 1 інстанції: Коліщук З. М.
Провадження № 33/811/520/25 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі захисника Березки Я.О., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Березки Я.О. на постанову Франківського районного суду м.Львова від 25 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124, ч.4 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 25 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124, ч.4 ст.130 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 06.02.2025 року о 17:50 год. у м.Львові на вул.Володимира Великого, 63, керуючи автомобілем Mitsubishi Space Star, д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував та її зміни, рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на транспортний засіб Lexus RX200I, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що стояв, внаслідок чого було завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив пункти 2.3.б), 10.9 ПДР.

Крім цього, ОСОБА_1 06.02.2025 року о 17:50 год. у м.Львові на вул.Володимира Великого, 63, керуючи автомобілем Mitsubishi Space Star д. н. з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, не залишився на місці пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції, чим порушив п.2.10 а) ПДР.

Крім цього, ОСОБА_1 06.02.2025 року о 17:50 год. у м. Львові на вул. Володимира Великого, 63, керуючи автомобілем Mitsubishi Space Star д. н. з. НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди за його участі вжив алкогольний напій до проведення уповноваженою особою медичного нагляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, перебуваючи на місці події з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та відмовившись від проходження огляду на місці події за допомогою газоаналізатора Драгер чи у медичному закладі, чим порушив п.2.10 є) ПДР.

На цю постанову захисник Березка Я.О. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову та провадження у даній справі закрити у зв`язку із відсутністю події та у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що оскаржувана постанова є необґрунтовано, не відповідає матеріалам справи та вимога закону, прийнята із значним порушенням процесуальних норм. Розглядаючи дану справу суд першої інстанції відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду. Вважає, що працівники поліції не довели і судом першої інстанції не встановлено на підставі дослідження доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом на час ДТП, тобто відсутні прямі докази, а тому як наслідок не залишав місця скоєного ДТП. Крім цього, захисник вважає, що працівниками поліції не долучено належних та допустимих доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки працівники поліції не проводили його огляду на стан алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не тягне за собою відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи № 465/1266/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частини четвертої ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №240303, складеного 06.02.2025 року о 19.40 год., ОСОБА_1 06.02.2025 року о 17:50 год. у м. Львові на вул. Володимира Великого, 63, керуючи автомобілем Mitsubishi Space Star д. н. з. НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди за його участі вжив алкогольний напій до проведення уповноваженою особою медичного нагляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, перебуваючи на місці події з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та відмовившись від проходження огляду на місці події за допомогою газоаналізатора Драгер чи у медичному закладі, чим порушив п.2.10 є) ПДР.

Відповідно до п.2.10 «є» Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Зазначення в протоколі про порушення ОСОБА_1 вимог ч.4 ст.130 КУпАП та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставним, оскільки диспозицією ч.4 ст.130 КУпАП не передбачена відповідальність за відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вживанні алкоголю до проведення медичного огляду суду надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №240303 від 06 лютого 2025 року за ч.4 ст.130 КУпАП (а.с.1), відеозапис події (а.с.4), направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу від 06 лютого 2025 року (а.с.5), рапорт працівника поліції від 06 лютого 2025 року (а.с.6).

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, на підставі яких можливо дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, у зв`язку з вживанням ним після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як вбачається з матеріалів справи медичний огляд з метою встановлення стану сп`янінні водія не проводився, як на місці оформлення матеріалів, так і в медичному закладі, рішення про звільнення водія від проведення такого огляду відсутнє. Водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, а такі дії не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Більше того, як вбачається з долучених до матеріалів справи відеозаписів, зокрема відеозапис document_794037401.mp4, ОСОБА_1 визнавав, що вживав алкогольні напої після скоєної ДТП, та деякий час відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак в подальшому зазначив працівникам поліції, що бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, на що працівником поліції було категорично відмовлено з підстав того, що останній вже відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.4).

Тобто працівниками поліції не були виконанні вимоги ст.266 КУпАП, Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (зі змінами) щодо проведення огляду ОСОБА_1 для беззаперечного встановлення вживання ним алкогольних напоїв після скоєння ДТП.

Більше того, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №240303 від 06 лютого 2025 року за ч.4 ст. 130 КУпАП (а.с.1), відеозапис події (а.с.4), направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу від 06 лютого 2025 року (а.с.5), рапорт працівника поліції від 06 лютого 2025 року (а.с.6) та визнавальні пояснення самого ОСОБА_1 не можуть бути визнані беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 , оскільки зазначена інформація не підтверджена іншими належними засобами доказування, а долучені докази по суті не стосуються предмету доказування за ч.4 ст.130 КУпАП.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу вищевказаного принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, постанова суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі в цій частині слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №240279 від 06.02.2025 року (а.с.11), поясненнями ОСОБА_1 від 06.02.2025 року (а.с.16), поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 06.02.2025 року (а.с.15), протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №240261 від 06.02.2025 року (а.с.25), схемою місця ДТП від 06.02.2025 року (а.с.28).

Апеляційний суд вважає, що розгляд матеріалів даної справи в частині визнання вини ОСОБА_1 за ст.122-4, ст.124 КУпАП проведено судом першої інстанції повно та об`єктивно.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.122-4, ст.124 КУпАП апеляційний суд враховує характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, та приходить до переконання про те, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах санкцій ст.122-4, ст.124 КУпАП з врахуванням вимог ст.36 КУпАП.

Таким чином апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання про те, що постанову Франківського районного суду м.Львова від 25 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 слід змінити.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Березки Я.О. задоволити частково.

Постанову Франківського районного суду м.Львова від 25 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124, ч.4 ст.130 КУпАП, змінити.

Провадження у справі №465/1266/25 за протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №240303 від 06.02.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.