КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1828/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Пакала А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Погребняка Володимира Олексійовича на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ТОВ «Пробар», РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Погребняк В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми процесуального та матеріального права, неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів та ненадання належної оцінки доказам, що потягло за собою формальний підхід до вивчення обставин справи, у зв`язку з чим прийнято необґрунтоване та незаконне рішення.

Судом першої інстанції не враховано те, що відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті, що співробітники поліції у даному випадку не виконали, зупинивши ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що з відеофіксації події можна встановити, що ОСОБА_1 не мав явних ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, таких як: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, поводив себе спокійно та адекватно, після зупинки транспортного засобу відповідав на запитання поліцейських, спілкувався з поліцейськими ввічливо.

Поліцейський Беляк Д.О. проігнорував вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, не запропонувавши ОСОБА_1 пройти огляд в медичній установі, хоча при цьому повідомив своєму колезі, що запропонував водію пройти відповідний огляд по встановленій процедурі, проте останній відмовився.

Крім того, працівником поліції Беляком Д.О. умисно не зачитано графу де зазначено «З результатами згоден» та просто вказано ОСОБА_1 місце підписання документу (час відповідно до відеофайлу - 08:26:00). У свою чергу, ОСОБА_1 просив поліцейських показати сертифікат на прилад «Драгер» та з відеозапису помітно, що він навіть не ознайомився з ним у повному обсязі, оскільки по часу це зайняло 15 секунд, після цього одразу поставив підпис, не читаючи акт огляду на стан сп`яніння, довіряючи працівнику поліції.

Судом першої інстанції не враховано, що зазначений працівник поліції ввів в оману ОСОБА_1 , повідомивши: «якщо бажаєте отримати копію протоколу підпис тут, що за розгляд час і місце там де галочка» (час відповідно до відеофайлу - 08:30:20). ОСОБА_1 , довіряючи працівнику поліції, поставив свій власний підпис в п. 13 протоколу, в якому зазначено «Підпис особи, якій роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та яка ознайомлена з часом і місцем розгляду справи».

Таким чином, працівниками поліції було не лише порушено вимоги КУпАП, якими встановлюється порядок оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, але й позбавлено ОСОБА_1 можливості реалізувати право надання письмових пояснень та зауважень.

Після оформлення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 усвідомив, що його права були порушенні та працівники поліції умисно приховали можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 після складання адміністративних матеріалів одразу попрямував до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», де пройшов повний огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння шляхом здачі аналізу «сечі», оскільки в ній етанол залишається на 1-2 години довше ніж у крові.

Дані факти підтверджуються актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 005494 від 29 жовтня 2024 року та результатами лабораторних досліджень № 1521 від 30 жовтня 2024 року та № 4230 від 30 жовтня 2024 року, згідно яких у сечі ОСОБА_1 будь- яких речовин етанолу не виявлено.

Це також є важливим доказом на підтвердження того, що всі дії, вчинені щодо ОСОБА_1 працівниками поліції не мали належних правових підстав.

На думку захисника, акт медичного огляду є доказом того, що ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу ставить під сумнів законність дій поліцейських щодо його зупинки. З урахуванням цього факту, дії правоохоронців не мали належних правових підстав і були необґрунтованими.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Пакало А.В. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просилискасувати оскаржувану постанову першої інстанціїта закрити провадження у справі за відсутністю події іскладу адміністративного правопорушення.

Наголошували, що після проведення огляду за допомогою алкотестера «Драгер», працівник поліції не роз`яснював ОСОБА_1 , що у разі незгоди з результатом огляду, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, а відразу почав складати протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовуючи до правопорушника адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що докази, які були досліджені судом у їх сукупності та взаємозв`язку, підтверджують його винуватість.

Проте суд апеляційної інстанції не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 2.9.А ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння чітко регламентована ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), якою передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно із п. п. 4, 5, 7, 10 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. п. 2-4, абз. 2 п. 5, п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із системного аналізу ст. 266 КУпАП вбачається, що законодавцем передбачено два шляхи проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, а саме: огляд на місці зупинки транспортного засобу спеціальними технічними засобами працівником поліції з можливістю подальшого огляду в медичній установі, або одразу в медичні установі.

Отже, законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів обов`язок пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 161348 ОСОБА_1 29 жовтня 2024 року о 07:45 год. у м. Києві на пр. Академіка Глушкова, 139, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції переглянуто наявний у матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій.

Як вбачається з вказаного відеозапису, працівник поліції зупинив водія ОСОБА_1 на блок-посту на в`їзді у м. Київ для перевірки документів, під час спілкування працівник поліції запропоновав ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки, на що останній погодився.

ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» та в його організмі було виявлено алкоголь 0,69 проміле.

Однак, замість того, щоб роз`яснити ОСОБА_1 положення ч. 3 ст. 266 КУпАП, працівник поліції йому повідомив, що він перебуває у стані сп`яніння, рух транспортного засобу далі заборонено та відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Працівник поліції Беляк Д.О. підійшов до службового автомобіля для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а інший працівник поліції запитав у нього, «…роз`яснив все по процедурі?», на що Беляк Д.О. відповів «так».

Після чого поліцейський Беляк Д.О. склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, саме під час зачитування працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 висловив свою незгоду із показниками приладу і бажання перевірити сертифікат на «Драгер», що свідчить про те, що він не погодився з результатами огляду та поставив його під сумнів.

Також з відеозапису вбачається, що працівник поліції під час зачитування протоколу про адміністративне правопорушення повідомив ОСОБА_1 , що якщо він хоче отримати копію протоколу, то йому необхідно підписатися у наданих документах. Отже, ОСОБА_1 в повній мірі не ознайомившись з протоколом та довіряючи працівнику поліції, поставив підписи в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп`яніння,

Отже, з відеозапису установлено, що працівником поліції порушено процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а саме не роз`яснено останньому порядок проведення такого огляду, передбачений ст. 266 КУпАП.

Вказане переконливо свідчить про порушення працівником поліції положень Порядку та Інструкції, відповідно до яких огляд на стан сп`яніння у медичному закладі у разі незгоди з результатом огляду на місці зупинки є невід`ємною складовою освідування водія і поліцейський зобов`язаний запропонувати йому пройти такий медичний огляд, а в разі незгоди зафіксувати відмову.

ОСОБА_1 своїм правом на проведення огляду у медичному закладі не скористався, оскільки, незважаючи на висловлені сумніви щодо правильності показниківспеціального технічного засобу, йому не було роз`яснено працівником поліції порядок проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що підтверджується доданим до матеріалів справи відеозаписом, на якому взагалі відсутнє роз`яснення права на проходження такого огляду у медичному закладі та пропозиція на проведення відповідного огляду у медичному закладі.

Як пояснював ОСОБА_1 , розуміючи, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння і те, що його права були порушені, він невідкладно звернувся до КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотеріпія» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до висновку КНП «КМНКЛ «Соціотеріпія», заповненого 01 листопада 2024 року на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння № 005494 від 29 жовтня 2024 року, складеному у тому числі за результатами лабораторного дослідження біологічних зразків обстежуваної особи, у ОСОБА_1 ознак сп`яніння та етанолу у сечі не виявлено (а.с. 25-28, 40).

В силу вимог ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини та інше.

Зазначених вимог закону працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримано. Порушення процедури проведення огляду є підставою для поставлення під обґрунтований сумнів достовірності наданих органом (посадовою особою), яким складав протокол про адміністративне правопорушення, доказів.

Захисники ОСОБА_1 посилаються на обставини, які мали місце, та у сукупності із іншими доказами ставлять під сумнів правомірність дій працівників поліції, ці сумніви мають тлумачитись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

При розгляді апеляційної скарги відповідно до приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права

Так, згідно із ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п. 43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 06 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи допущені працівником поліції порушення під час проведення процедури огляду водія ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, які залишились поза увагою суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку саме через порушення процедури проведення огляду у відповідності до ч. 5 ст. 266 КУпАП відповідний огляд необхідно визнати недійсним, у зв`язку із чим в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За установлених обставин апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що працівником поліції порушено порядок огляду, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Погребняка Володимира Олексійовича задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статі 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб