Справа №581/632/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сізов Д. В.
Номер провадження 33/816/208/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пось С.Г. на постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 серпня 2024 року водій ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 13 липня 2024 року о 16 год 50 хв. по вул. Смольна у с. Московське Роменського району Сумської області керував автомобілем ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, порушивши своїми діями п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Пось С.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 серпня 2024 року, провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 13 липня 2024 року в с. Московське керував автомобілем та заїхав до себе у двір о 16-38 год., що підтверджується відеозаписами, хоча в протоколі та постанові суду вказано, що він керував автомобілем о 16-50 год, що не відповідає дійсності. На той час ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Приїхавши додому, він пішов до своїх знайомих , які зібрались у нього з приводу святкування дня народження та чекали. Близько 10-15 хвилин вони разом вживали спиртні напої. Проте почувши, що його хтось гукає на вулиці, ОСОБА_1 вийшов з двору і побачив там поліцейських, яким повідомив, що він дійсно перебуває в стані сп`яніння. ОСОБА_1 не бачив ніяких поліцейських, які їхали за ним під час керування автомобілем, вони під`їхали пізніше. Покази ОСОБА_1 суд не прийняв до уваги.

На думку апелянта, суд надав перевагу показам поліцейських, які є заінтересованими особами у розгляді справи, одночасно відмовив у його клопотанні про допит свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були очевидцями події.

Стверджував, що суд першої інстанції при розгляді справи виступив на стороні обвинувачення, оскільки витребував із управління поліції додаткові відеоматеріали, які були відсутні на час розгляду справи у судовому засіданні 30 липня 2024 року та не були направлені до суду з протоколом про адміністративне правопорушення, а тому дані відеоматеріали на його думку є неналежними та недопустимими доказами.

В судове засідання призначене на 11 квітня 2025 року на 13 год. 00 хв. особа, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , та його захисник адвокат Пось С.Г., які є належним чином повідомлені про дату і час розгляду апеляційної скарги, до апеляційного суду в черговий раз не з`явились.

Від захисника Пось С.Г. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці.

Апеляційний суд не вбачає підстав для чергового відкладення судового розгляду виходячи з наступного :

Так, у провадженні апеляційного суду зазначена справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 перебуває з серпня 2024 року.

Тривалий не розгляд вказаної справи пов`язаний з тим, що на задоволення клопотань особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Пось С.Г., судові засідання відкладались у зв`язку з надходженням клопотань про відкладення, тобто, апеляційним судом попередні клопотання апелянта були задоволені і було вжито достатньо заходів для забезпечення права останнього на справедливий суд.

При цьому положеннями ч.2 ст.268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою. Даний перелік не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП.

Виходячи з положень ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, отже суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та без участі його захисника.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні в провадженні відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 655678 від 13.07.2024 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП (а.с.2),

- роздруківкою результатів тестування на вміст алкоголю приладом «Драгер» №ARJL-0303, ARSM-0426, яким підтверджено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння станом на час зупинки транспортного засобу із показником 2,71 проміле (а.с.3);

- відеоматеріалами з реєстратора поліцейських, на яких зафіксовано обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проходження ним огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера та факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння із показником 2,71 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним поліцейським СРПП ВП № 1 (с-ще Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області Бурикіним А. (а.с.4);

- показами допитаних у судовому засіданні суду першої інстанції поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які вказали, що під час патрулювання на службовому автомобілі у с. Московське вони помітили, як на великій швидкості з вулички виїхав автомобіль ВАЗ-2101, червоного кольору, при цьому не увімкнувши світловий покажчик повороту. Вони почали їхати за ним, увімкнувши проблискові маячки та подаючи звуковий сигнал про зупинку. Не реагуючи на вимогу про зупинку, автомобіль заїхав до приватного двору, перед в`їздом у яким вони зупинилися. Вийшовши із службового автомобіля, вони попрохали водія підійти до них, на що він відповів, що відійде до вбиральні та повернеться. Через приблизно 1-2 хвилини до них підійшов водій вказаного автомобіля ОСОБА_1 . Під час перевірки його документів вони відчули від водія запах алкоголю з порожнини рота та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, на що він погодився. Отримавши результат, який вказував на перебування водія у стані сп`яніння, поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо тверджень апелянта, про те, що він керував автомобілем та заїхав до себе у двір о 16-38 год., що підтверджується відеозаписами, хоча в протоколі та постанові суду вказано, що він керував автомобілем о 16-50 год, що не відповідає дійсності, то апеляційний суд вважати їх істотними порушеннями не може, оскільки як вбачається з досліджених відеозаписів, дійсно транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 16-38 год, разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення було складено вже після процедури проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння о 16-55 год.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції під`їхали через 10-15 хвилин після того, як він заїхав у свій двір, повністю спростовуються дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що працівники поліції на своєму автомобілі їхали за транспортним засобом ОСОБА_1 , після того як він заїхав у двір, водій вийшов з автомобіля та кудись пішов (файл під назвою IMG_0347.MP4), на відеореєстраторі зафіксований час 16:38:19. На відеозаписах файла під назвою 0000333_115331_3812_0006А зафіксовано, як водій, який вийшов з автомобіля і кудись пішов, підходить до поліцейських (зафіксований час 16:39:29), тобто через 1 хвилину, після того, як він вийшов з авто, а не як стверджує апелянт через 10-15 хвилин. Також вказане підтверджується і показами працівників поліції, наданими в судовому засіданні суду першої інстанції.

Твердження апелянта про те, що суд надав перевагу показам поліцейських, які є заінтересованими особами у розгляді справи, апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки будь яких даних про те, що ОСОБА_1 , чи його захисник звертались до відповідних правоохоронних органів з заявами щодо надання вищевказаними свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправдивих показів, а також щодо фальсифікації працівниками поліції матеріалів справи, чи перевищення останніми своїх службових повноважень в матеріалах справи немає.

Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції відхилив його клопотання про допит свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були очевидцями події, то їх апеляційний суд не вбачає підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки виклик у судове засідання та допит свідків є правом, а не обов`язком суду.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді справи виступив на стороні обвинувачення, оскільки витребував із управління поліції додаткові відеоматеріали, які були відсутні на час розгляду справи у судовому засіданні 30 липня 2024 року та не були направлені до суду з протоколом про адміністративне правопорушення, а тому дані відеоматеріали на його думку є неналежними та недопустимими доказами, апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки з матеріалів справи не вбачається те, що суд першої інстанції витребовував будь які відеозаписи із управління поліції, в матеріалах справи мається тільки супровідний лист від 06 серпня 2024 року начальника ВП № 1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області Ткаченка В. про направлення на адресу суду DVD-диску з записами адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 разом з диском (а.с.20-21), який був досліджений судом першої інстанції в судовому засіданні 07 серпня 2024 року, в якому приймали участь ОСОБА_1 та його захисник Пось С.Г. та від яких не було заперечень щодо дослідження диску в судовому засіданні.

Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пось С.Г. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.