Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/146/25 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП суддя Лопіна О.О.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2025 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря Кушнікової К.-Е.А.

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності Березінь С.Л.,

розглянула, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 Березінь С.Л. на постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сосни Літинського району Вінницької області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

За постановою судді, 03.02.2025 р. о 16.30 год. капітан ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , призваний на військову службу за мобілізацією, виявлений в нетверезому стані на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , в умовах дії особливого періоду воєнного стану під час виконання обов`язків військової служби. Під час проведеного огляду на стан сп`яніння було встановлено рівень алкоголю в крові солдата в кількості 3,427 ‰, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Березінь С.Л. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Також апелянт просить призначити судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Миколаївського НДЕКЦ МВС України.

На обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що судовий розгляд проведено без належного повідомлення ОСОБА_1 про дату і місце судового засідання, внаслідок чого останній був позбавлений можливості особисто брати участь у засіданні або забезпечити участь свого захисника.

Крім того, захисник стверджує, що в матеріалах справи містяться документи з підписами, які не належать ОСОБА_1 , а виконані сторонньою особою. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 03.02.2025 зазначено чотири підписи, які, за твердженням сторони захисту, виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою. Аналогічні підписи наявні в тесті на алкоголь № 00017 від 03.02.2025, у повідомленні про отримання судових повісток за допомогою SMS-повідомлень, а також у заяві про розгляд справи без участі.

На підтвердження невідповідності підписів захисник посилається на надані копії документів, які містять зразки справжнього підпису ОСОБА_1 , зокрема: посвідчення офіцера серії № НОМЕР_2 , паспорт громадянина України, посвідчення учасника бойових дій та договір про надання правничої допомоги. На думку сторони захисту, автентичний підпис ОСОБА_1 має індивідуальні елементи шифрування ініціалів «Р», «О», «С», натомість підписи в матеріалах справи мають вигляд типової закарлючки без ідентифікуючих ознак.

Захисник також звертає увагу на те, що підписи у спірних документах схожі на підпис старшого лейтенанта ОСОБА_2 , який складав опис адміністративних матеріалів і здійснював їх прошивку.

На переконання сторони захисту, зазначені обставини виключають можливість визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , які могли підробити відповідні документи, мають ознаки кримінального правопорушення.

Також в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на оскарження постанови. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що судовий розгляд проведено у відсутність ОСОБА_1 , із порушенням порядку та строків повідомлення про слухання справи, а також у зв`язку з тим, що копія постанови не була надіслана ОСОБА_1 у 10 денний строк з дня її проголошення.

Заслухавши пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 21.02.2025 р. суддею Миколаївського районного суду Миколаївської області постановлено рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Судовий розгляд відбувся у відсутність ОСОБА_1 та його захисника. Копія вказаного рішення надіслана ОСОБА_1 03.03.2025 р. Втім, будь-яких даних про вручення копії вказаного рішення матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, вважаю причину пропуску строку поважною, а тому, за можливе поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також інші документи.

Відповідно до поданої апеляційної скарги захисник заперечує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, вказані обставини підтверджені сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, та перевірених судом апеляційної інстанції належних, допустимих та достатніх доказів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення А1890 № 5/25 від 03.02.2025 р., 03.02.2025 р. о 16.30 год. капітан ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , призваний на військову службу за мобілізацією, виявлений в нетверезому стані на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , в умовах дії особливого періоду воєнного стану під час виконання обов`язків військової служби. Для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння капітан ОСОБА_1 , під супроводом молодшого сержанта ОСОБА_3 направлений до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 . У результаті проведеного огляду на стан сп`яніння встановлено рівень алкоголю в кількості 3,427 ‰, що зазначено в Акті огляду на стан сп`яніння № 204 та тесту № 00017 від 03.02.2025 р.

Згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 204 від 03.02.2025 р., о 17.10 год., фельдшером медичної служби ОСОБА_4 , за участю свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , проведено огляд ОСОБА_1 , яким встановлено, що поведінка останнього ейфорична, мовна здатність порушена, наявна гіперемія обличчя, хода хитка, запах алкоголю з роту характерний. За результатами огляду виявлені об`єктивні ознаки вживання алкоголю.

Згідно тестування на алкоголь № 00017 від 03.02.2025 р. встановлено рівень алкоголю в кількості 3,427 ‰.

Твердження сторони захисту щодо фальсифікації підписів ОСОБА_1 у матеріалах справи про адміністративне правопорушення не лише не підкріплені жодними об`єктивними доказами, а й свідчать про відсутність правової послідовності у діях як самого ОСОБА_1 , так і його захисника.

Незважаючи на те, що в апеляційній скарзі прямо стверджується про нібито підробку підписів ОСОБА_1 сторонніми особами, жодних дій, передбачених чинним законодавством України у разі виявлення ознак кримінального правопорушення, здійснено не було.

Ні сам ОСОБА_1 , ні його захисник не подали заяву про вчинення кримінального правопорушення (службове підроблення або використання підроблених документів). Не подано і клопотання до суду про направлення матеріалів справи до правоохоронних органів для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Так само, відсутні будь-які підтвердження звернення до слідчих органів навіть у формі листування або запиту.

Обрана захисником тактика викликає обґрунтовані сумніви в її добросовісності. Захист фактично обмежився виключно проханням призначити судову почеркознавчу експертизу, що само по собі є технічним процесуальним засобом, який не має наслідком визнання будь-якого документа підробленим.

При цьому не було ініційовано службове або дисциплінарне розслідування щодо посадових осіб, які, за твердженням захисту, вчинили фальсифікацію, що свідчить не лише про відсутність наміру захистити порушене право, а й про суто процесуальний характер висунутих заяв.

На переконання апеляційного суду, під час розгляду справи не встановлено відомостей, які можуть слугувати підставою вважати, що командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_6 був упереджений під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, та у нього були підстави для фальсифікації доказів, які містяться у матеріалах справи.

Перевіривши докази, які містяться у матеріалах справи на предмет належності та достатності, апеляційний суд констатує, що жодних підстав, за наявності яких можна ставити під сумніви достовірність та належність процесуальних документів апеляційним судом не виявлено. Окрім того, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ані ОСОБА_1 , ані його захисник не заперечують того факту, що 03.02.2025 р. останній проходив процедуру медичного освідчення на стан алкогольного сп`яніння. Це визнається стороною захисту опосередковано шляхом зосередження уваги виключно на питанні автентичності підписів, залишаючи поза увагою зміст акту медичного огляду та обставини його складання.

Водночас відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП саме перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду і є предметом правової кваліфікації.

Акт медичного огляду, складений у присутності фельдшера та двох свідків, містить достовірні дані про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (3,427 ‰) під час несення військової служби в умовах воєнного стану, що є беззаперечним свідченням грубого порушення дисципліни.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що зазначені докази у своїй сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а адміністративне стягнення, накладене в межах санкції вказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Щодо твердження про порушення права на захист у зв`язку з неналежним повідомленням ОСОБА_1 про дату та місце судового засідання, слід зазначити, що в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі особи, підписана від імені ОСОБА_1 , а також документальне підтвердження доставки судових повісток через SMS-повідомлення. Ці обставини свідчать про інформування особи про хід провадження. Крім того, сам факт подання апеляційної скарги, залучення захисника та подання обґрунтованої позиції на захист інтересів ОСОБА_1 свідчить про реалізацію права на захист.

Тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином мотивованим, а відтак, підстав для його скасування, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

клопотання захисника Березінь С.Л. задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 лютого 2025 року.

Постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Березінь С.Л., без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва