Справа № 133/2451/24
Провадження № 33/801/319/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 квітня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника - адвоката Присяжнюка Олександра Григоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 , через захисника - адвоката Присяжнюка О.Г., подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю його діях як водія події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що ОСОБА_1 має статус військовослужбовця, про що повідомляв працівникам поліції, а тому вважає що щодо нього діє особливий порядок проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до вимог ст. 266-1 КпАП України.

Зазначає, що долучені до справи докази не містять інформації про прилад, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 та виконання операції його калібрування, а тому на думку захисника результати такого огляду не є належним доказом вини останнього.

Звертає увагу, що в матеріалах справи також відсутня роздруківка з алкотестеру з результатом проходження тесту з позитивним результатом, яким встановлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 .

В судовому засіданні захисник Присяжнюк О.Г. та особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 617501 від 12.08.2024, ОСОБА_1 12.08.2024 о 01 год. 10 хв. по вул. Шкільній, 56 в смт. Глухівці, Хмільницького району, керував транспортним засобом - "ВАЗ-21150", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря-нарколога в Козятинській ЦРЛ, висновок № 102 позитивний - 1,91% проміле, велась безперервна відеофіксація на портативний відеореєстратор № 476150, № 476861, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за частиною 1 статті 130 КпАП України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище перекладача, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і , при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Зазначені вище вимоги особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення виконані, зокрема, у ньому чітко вказано суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений та підписаний уповноваженою особою - поліцейським взводу № 2 роти № 2 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області Поповським А.О., також особою щодо якого він складений - ОСОБА_1 .

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статтею130 КпАП України, така підтверджується також:

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12.08.2024;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №102 від 12.08.2024, відповідно до якого стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є середньої важкості - 1,91%;

- рапортом поліцейського взводу №2 роти №2 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДППА Поповського від 12.08.2024;

- диском з відеозаписом.

Так, під час перегляду в апеляційному суді відеоматеріалів встановлено, що фіксація подій починається із зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , якому повідомлено про причини зупинки - «перебування на вулиці під час дії комендантської години».

В подальшому під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про які поліцейські озвучили ОСОБА_1 , зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка яка не відповідає обстановці, водночас запропоновано пройти медичний огляд.

Крім того, під час спілкування працівники поліції з`ясовували у ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої, на що останній відповів, що дійсно ввечері випив напій «Ром-кола», а тому не вважав себе сп`янілим.

Із відеозапису видно, що водій ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: порушення координації рухів; нечітку мову.

Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 як водію положення п. 2.5 Правил дорожнього руху та повідомим про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

Протягом тривалого періоду часу ОСОБА_1 ігнорував неодноразові пропозиції працівників поліції щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та у медичному закладі, проте в подальшому погодився на його проходження, при цьому його обурило те, що про цю подію дізнається командир.

Вказаний відеозапис є належним доказом у справі, оскільки на ньому безперервно та чітко зафіксовані факти: встановлення особи водія, проходження зі згоди водія огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, складення протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомлення з ним. Зафіксовані відеозаписом обставини, надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Слід відмітити, що досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі. Тобто, посилання захисника є необґрунтованими та такими, що не вливають на висновок суду першої інстанції.

Є хибними та відхиляються й доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а відтак його огляд на стан сп`яніння мав би проводитись відповідно до порядку передбаченого ст.266-1 КпАП України з таких підстав.

Відповідно до статті 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. ч. 2, 3 статті 266-1 КпАП України, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КпАП України проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у заборонених місцях у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку - ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Разом з тим, як при спілкуванні з працівниками поліції, так і під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 хоч і повідомлялось, що він є військовослужбовцем, проте не було надано доказів щодо підтвердження перебування останнього в статусі військовослужбовця, який саме виконує обов`язки військової служби, як то передбачено положеннями ч. 4 статті 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема: поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Додана до матеріалів справи копія довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.01.2025 року про те, що ОСОБА_1 24 лютого 2022 року призваний до лав Збройних Сил України, а також копія військового квитка жодним чином не свідчить про виконання останнім обов`язків військової служби на час скоєння ним інкримінованого правопорушення.

Тобто докази на доведення свого статусу військовослужбовця, який в розумінні положень ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», виконує обов`язки військової служби під час його зупинки працівниками поліції, в даному випадку - під час пригоди відсутні, а відтак правових підстав для застосування щодо нього процедури, передбаченої ст. 266-1 КУпАП не має.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що висновок лікаря-нарколога щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом, оскільки в ньому відсутні відомості про прилад, яким здійснював такий огляд та відомості про його повірку, то вони є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Як зазначалось вище, підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Аналіз указаних нормативних документів у поєднанні із положеннями Закону України від 05.06.2014 року № 1314-VII«Про метрологію та метрологічну діяльність» дає підстави стверджувати те, що огляд на стан алкогольного у закладах охорони здоров`я повинен проводитись із використанням спеціальних технічних засобів, а саме законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Наказом Держлікслужби № 1529 від 29.12.2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення.

Відеозаписом, долученим до матеріалів справи встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився в медичній установі КП «Козятинська ЦРЛ» за допомогою алкотесту «Драгер», що було озвучено останньому.

Суд не має сумнівів, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився із використанням спеціального технічного засобу, який водить до переліку зареєстрованих медичних виробів, є законодавчо врегульованими засобом вимірювальної техніки, та який відповідає вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Посилання в апеляційній скарзі про відсутність в матеріалах справи роздруківки з приладу «Драгер» з результатами проведеного огляду є безпідставними, оскільки порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів чітко регламентований Розділом ІІІ Інструкції, положення якого не передбачають долучення до протоколу вищезазначених документів.

За наведених обставин ОСОБА_1 при вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, несе адміністративну відповідальність на загальних підставах, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Присяжнюка Олександра Григоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник