Номер провадження: 33/813/733/25
Номер справи місцевого суду: 947/395/25
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чередник К.А.,

осіб, які з`явилися до судового засідання:

- ОСОБА_1 ,

- адвоката Піроговського Вадима Федоровича,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180692 від 23.11.2024 року, водій ОСОБА_2 23.11.2024 року о 15:01 год., за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, біля будинку № 2 (парковка ТЦ «Сіті Центр»), скоївши ДТП, а саме здійснивши наїзд на т.з. «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_1 , котрий був припаркований, після чого місце пригоди залишили. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 2.10, 2.10а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2025 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , передбаченої ст.122-4 КУпАП закрито, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях останньої складу вказаного адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2025 року та визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно з відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які надані суду управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та долучені до матеріалів адміністративної справи, громадянка ОСОБА_2 свідчить, що саме вона була водієм автомобіля «VOKSWAGEN SHARAN», н.з. НОМЕР_2 , в момент наїзду на припаркований автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON», н.з. НОМЕР_3 . В результаті чого, на підставі її ж свідчень відносно неї і був складений протокол. про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 180678 від 23.11.2024 року. Але, в постанові суддя Іванчук В. М. прийняв рішення про те, що сам факт того, що громадянка ОСОБА_2 зробила певні заяви, не є беззаперечним доказом її вини у вчиненні адміністративного правопорушення. До того ж, хоче зауважити про те, що на місце події ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернулися разом, про свідчать їх письмові пояснення, долучені до матеріалів справи, де останній не заперечував пояснення громадянки ОСОБА_2 . Вважає, що таким чином, громадянка ОСОБА_2 навмисно намагається уникнути відповідальності за скоєне нею правопорушення. Хоче зауважити, що вона, як потерпіла сторона, жодного разу не була викликана на судові засідання, всю інформацію щодо дати та часу розгляду справи дізнавалась з відкритих джерел інформації про наявність відкритих проваджень у Київському районному суді м. Одеси. Також, надавши до суду додаткове пояснення та відеозапис моменту настання ДТП, з камер зовнішнього відеоспостереження ТЦ «Сіті Центр», повідомила суддю про доцільність виклику у якості свідка працівника охорони ТЦ «Сіті Центр», який падав мені вище вказане відео, але суддя повідомив, що наданих матеріалів цілком достатньо для прийняття ним рішення.

Дослідивши уважно матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, які з`явились до судового засідання, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з підстав, зазначених у цій постанові.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Закриваючи провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу о адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_2 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Слід зазначити, що відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі. Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі.

За приписами ст. 251 КУпАП, тягар доказування доведеності вини особи у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення покладається на уповноважену службову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, тобто у даному конкретному випадку, на поліцейського.

Апеляційний суд виходить із того, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості тощо.

Для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-4 КУпАП, апеляційним судом повторно досліджено докази, що зібранні по справі працівниками поліції.

Так, Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180692 від 23.11.2024 року, водій ОСОБА_2 23.11.2024 року о 15:01 год., за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, біля будинку № 2 (парковка ТЦ «Сіті Центр»), скоївши ДТП, а саме здійснивши наїзд на т.з. «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_1 , котрий був припаркований, після чого місце пригоди залишили. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 2.10, 2.10а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення приєднано схему місця ДТП від 23.11.2024 року.

З даної схеми місця ДТП вбачається, що ДТП сталася 23.11.2024 року о 15 годині 01 хвилин у м. Одеса, проспект Небесної Сотні, біля будинку № 2. На схемі місця ДТП відображено місце розташування на парковці ТЦ «Сіті Центр» після настання ДТП автомобілів «VOKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_4 , «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_1 та місце зіткнення. На звороті схеми місця ДТП наведено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП, а саме: «VOKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_4 механічні пошкодження не виявлені. «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_1 отримало пошкодження ЛКП переднього бамперу, скол передньої правої фари, пошкодження декоративної пластикової накладки переднього правого колеса. Дана схема місця ДТП підписана ОСОБА_1 . ОСОБА_2 від підпису відмовилась.

Матеріали справи також містять письмові пояснення учасників ДТП, що надані 23.11.2024 року працівникам поліції.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 на місці події, остання відмовилась надавати пояснення у відповідності до ст. 63 Конституції України.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , остання пояснила, що 23.11.2024 року о 15:01 за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, біля будинку № 2 (парковка ТЦ «Сіті Центр») сталося ДТП за участі автомобіля марки «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля марки «VOKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_4 . Зі слів ОСОБА_1 , вона особисто не була очевидцем події, але отримала відеозаписи з камер спостереження ТЦ «Сіті Центр», на яких зафіксовано момент ДТП.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180678 від 23.11.2024 року також приєднано компакт диск на якому містяться фотографії автомобілів після ДТП, серед яких є «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_1 , на якому зображено механічні пошкодження, які вказано на зворотній частині схеми місця ДТП, а також відеозаписи, на яких зафіксовані автомобіля після настання ДТП, а також процес оформлення протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Крім того, клопотанням ОСОБА_1 до суду першої інстанції, було долучено до матеріалів справи флеш носій з відеозаписом з камери спостереження парковки ТЦ «Сіті Центр», на якому зафіксовано момент настання ДТП, проте у зв`язку з віддаленістю камери спостереження від місця ДТП, всіх деталей пригоди не можливо ідентифікувати.

Як вже встановлено, ОСОБА_2 ставиться в провину порушення п.2.10 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Згідно із ст.122-4 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до 2.10 а) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди з порушенням встановлених нормативно-правовими актами правил. Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Суб`єктом правопорушення є водій транспортного засобу, а також інші учасники дорожнього руху, які залишили місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Вина являє собою психічне ставлення до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків. Тобто водій чи інший учасник дорожнього руху розуміє, що вчинене дане адміністративне правопорушення.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання.

Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків - вольову ознаку.

Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що настання відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є похідним від вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що в свою чергу свідчить про те, що притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП є неможливим без з`ясування наявність/відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться також справа про адміністративне правопорушення № 947/397/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Постановою Одеського апеляційного суду від 04 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову судді Київського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2025 року скасовано.

Провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вказана постанова мотивована тим, що адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, вдбулося 23.11.2024 року, на час апеляційного розгляду справи спливли визначені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року.

При цьому, скасовуючи постанову Київського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2025 року та приймаючи нову, апеляційний суд виходив з наступних обставин: «При цьому, як вбачається з матеріалів справи, захисником ОСОБА_2 адвокатом Піроговським В.Ф. було подано до суду першої інстанції клопотання про об`єднання справ в одне провадження, оскільки 23.11.2024 року відносно ОСОБА_2 було складено три протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані протоколи від Управління патрульної поліції надійшли до Київського районного суду м. Одеси в провадження судді Іванчука В.М. згідно протоколу автоматизованого розподілу, та було присвоєно такі єдині унікальні номери: № 947/395/25, 947/397/25, 947/733/25.

Проте, в порушення ст. 36 КУпАП, судом першої інстанції не були вказані справи об`єднанні в одне провадження з присвоєнням одного єдиного унікального номеру, та було винесено три окремі постанови відносно ОСОБА_2 .

Також, приходячи до висновку, що докази у справі не дають можливості чітко ідентифікувати особу водія, який перебував за кермом транспортного засобу у відповідний момент, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, повно і об`єктивно не з`ясував обставини даної справи, шляхом призначення відповідної судову автотехнічну експертизу, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП.

Разом з цим, апеляційний суд, відповідно до встановлених законом приписів, не може вийти за межі апеляційної скарги та вирішити питання винуватості, так як у разі її доведеності, становище останньої може бути погіршено, з огляду на суть апеляційних вимог - закрити провадження за відсутністю складу правопорушення, в умовах, коли місцевим судом не здійснювались відповідні дії для повного та всебічного розгляду справи.

Всі вищевикладені обставини в своїй сукупності свідчать про незаконність оскаржуваної постанови Київського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2025 року і про необхідність її скасування».

Враховуючи вищенаведене, оскільки вказані справи взаємопов`язані, проте всупереч ст. 36 КУпАП, судом першої інстанції не було об`єднано в одне провадження з присвоєнням одного єдиного унікального номеру, постанова суду першої інстанції не може вважатися законною та підлягає скасуванню на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разу закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість ОСОБА_2 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2025 року скасувати.

Провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе