Провадження № 33/824/141/2025 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Мироненка О.О. розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Мироненка О.О. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона, 14.05.2024 року о 03:30 год., в м. Києві на вул. Здолбунівська, 7-Г, керувала транспортним засобом «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу «Drager ARHK-0539», результат 1,31 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.9 (а) ПДР України.

В апеляційній скарзі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мироненка О.О. вказано на незаконність постанови судді, через неповне та не всебічне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до порушення інтересів ОСОБА_1 , в матеріалах справи взагалі відсутні належні та допустимі докази порушення останньою ПДР України. Об`єктивною стороною у даному випадку, є саме керування транспортним засобом, натомість докази на підтвердження цього відсутні, на відеозаписі долученому поліцейськими до складеного на ОСОБА_1 протоколу, не зафіксовано моменту керування та зупинки транспортного засобу, крім того, відсутні докази, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , за вказаних у протоколі обставинах та що у поліцейських було право перевіряти її документи з подальшою вимогою проходження огляду на стан сп`яніння. Такі обставини свідчать, що ОСОБА_1 не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, а отже не може нести відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Тому, просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Мироненка О.О., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи цієї скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Висновок місцевого суду про доведеність керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 499928 від 14.05.2024 року в частині часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікаційних ознак транспортного засобу та даних про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності;

роздруківкою результатів проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу відповідно до якого за результатами цього огляду у ОСОБА_1 виявлений алкоголь в концентрації 1,31 0/00;

відеозаписом процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та фіксації результатів цього огляду, що зроблений з допомогою нагрудної камери поліцейського;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, правильності кваліфікації її дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для накладення на неї стягнення у виді штрафу та із дотриманням вимог закону наклав на неї це стягнення у межах санкції передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення в частині визнання винуватості та накладення стягнення у виді штрафу.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом спростовуються зазначеним вище відеозаписом. Так, із зазначеного вище відеозапису вбачається, що під час з`ясування поліцейськими обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 визнавала факт керування нею транспортним засобом, який був зупинений поліцейськими. Ця обставина фактично підтверджувалася і присутнім при цьому свідком ОСОБА_2 - попутником ОСОБА_1 до зупинки автомобіля. Визнання ОСОБА_1 факту керування автомобілем, за відсутності підстав вважати те, що таке визнання було зроблене вимушено або в силу будь-яких причин, що заслуговували би на увагу, позбавило поліцейських необхідності збирати докази у цій частині на місці зупинки транспортного засобу, у звязку із чим заперечення факту керування на стадії апеляційного розгляду не можливо визнати обґрунтованим і таким, яке може впливати на вирішення питання про законність оскаржуваної постанови. Та обставина, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2025 року закрите провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП по факту передачі ним керування транспортним засобом ОСОБА_1 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, не спростовує факту керування останньою транспортним засобом, оскільки цією постановою визнана лише відсутність факту передачі ОСОБА_2 керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що не виключає само по собі факт керування ОСОБА_1 , цим транспортним засобом. Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати про те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, безпосередньо перед зупинкою керованого нею транспортного засобу поліцейськими, доведений із належною повнотою.

На думку суду, процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та фіксації результатів цього огляду була проведена у відповідності до вимог нормативних документів, які регламентують цю процедуру, а саме: ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. Аналіз зібраних у справі доказів не викликають у суду сумніву як у правильності проведеної процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, так і достовірності її результатів.

Підстав для закриття провадження у цій справі апеляційний суд не вбачає. У зв`язку із викладеним, суд залишає без змін постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 в частині визнання винуватості у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на неї стягнення у виді штрафу.

Поряд із цим, апеляційний суд вважає, що постанова Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 в частині накладеного стягнення підлягає зміні.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено два види осіб на яких може бути накладене стягнення: це «водії» та «інші особи».

Цією нормою закону визначено, що за ч.1 ст. 130 КУпАП на водіїв накладається стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

на інших осіб за ч.1 ст.130 КУпАП накладається стягнення лише у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Поняття «водій» дане у п.1.10 ПДР України. Відповідно до цієї правової норми «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. «Водієм» також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Таким чином, обов`язковою ознакою, яка відносить певну особу до категорії «водіїв», є наявність у цієї особи посвідчення водія чи іншого документа, який надає йому право керувати відповідним транспортним засобом. На запит суду Головним сервісним центром МВС України надана відповідь про відсутність у Єдиному державному реєстрі МВС інформації про видачу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 національного посвідчення водія. Наведене дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 , як така, що не має посвідчення водія, не підпадає під поняття «водій», а тому на неї не може накладатись стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

У зв`язку із викладеним суд приходить до висновку про незаконність постанови Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 в частинні накладення на неї стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, а тому ця постанова підлягає зміні шляхом виключення із постанови рішення судді про накладення на ОСОБА_1 зазначеного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мироненка О.О. задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині накладеного стягнення.

Виключити із постанови Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року рішення суду про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В решті постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.