Провадження № 3/734/1003/25 Справа № 734/1413/25
ПОСТАНОВА

іменем України

14 квітня 2025 року селище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Деснянської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони централізованого регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, курсанта навального взводу навчальної батареї навчального зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдата, проживаючого за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ),

за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП,

встановив:

Відповідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку

та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий

період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов?язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

14.01.2015 Президентом України видано Указ «Про часткову мобілізацію»

№ 15/2015, затверджений Законом № 113-VIII від 15.01.2015, у зв?язку з чим почав діяти особливий період.

Відповідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.01.2025 № 30, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на курсанта навчального взводу навчальної батареї навчального зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Під час здійснення адміністративного провадження встановлено, що відповідно до відомості закріплення зброї за особовим складом 6 навчальної батареї військової частини НОМЕР_1 за солдатом ОСОБА_1 була закріплена зброя, а саме: 7,62 мм АКМ ГИ № 9606.

Згідно з книгою видачі зброї та боєприпасів 6 навчальної батареї військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 19.03.2025 отримав під особистий підпис штатну зброю, закріплену за вказаним військовослужбовцем, а саме: АКМ 7,62 мм АКМ ГИ № 9606, для участі в комплексно-тактичному занятті, яке проводилось відповідно до плану базової загальної військової підготовки.

Разом з наведеним, 20.03.2025 близько 09 год. 40 хв. за адресою:

АДРЕСА_1 (більш точна адреса не підлягає розголошенню), самовільно залишивши військову частину НОМЕР_1 , закріплену за ним штатну зброєю, а саме: (7,62 мм АКМ ГИ № 9606), видану для участі у комплексно-тактичному заннятті, у встановленому порядку до кімнати для зберігання зброї військової частини НОМЕР_1 не здав, та зберігав при собі, не забезпечивши належні умови її зберігання, до моменту його виявлення та затримання 23.03.2025 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів у Збройних Силах України визначений Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359 (надалі - Інструкція).

Пунктом 2 Розділу І Інструкції визначено, що стрілецька зброя - табельна та нетабельна зброя: револьвери, пістолети, гвинтівки, карабіни, автомати, пістолети-кулемети, кулемети, сигнальні пістолети, ручні гранатомети, запасні стволи кулеметів, пристрої для навчальних стрільб, спортивна та навчальна зброя, зброя спеціального призначення.

Пунктом 14 Розділу І Інструкції, визначено, що військовослужбовцю, якому видано стрілецьку зброю та боєприпаси для виконання обов?язків військової служби забороняється зберігання поза розташуванням військової частини (удома, у гуртожитку, на робочому місці) стрілецької зброї, у тому числі й спортивної, та боєприпасів; залишати стрілецьку зброю та боєприпаси без нагляду.

Відповідно до пункту 2 Розділу Х Інструкції військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі (ящику).

Таким чином, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду (воєнного стану), порушуючи правила поводження зі зброєю, всупереч вимог ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 14 Розділу І, п. 2 Розділу Х Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359, 20.03.2025 близько 09 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_1 (більш точна адреса не підлягає розголошенню), самовільно залишивши військову частину НОМЕР_1 , закріплену за ним штатну зброєю, а саме: (7,62 мм АКМ ГИ № 9606), видану для участі у комплексно-тактичному заннятті, у встановленому порядку до кімнати для зберігання зброї військової частини НОМЕР_1 не здав, та зберігав при собі, не забезпечивши належні умови її зберігання, до моменту його виявлення та затримання 23.03.2025 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, вчинив порушення правил поводження зі зброєю в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, суддя встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 172-19 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті (порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами), вчинені в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

протоколом про військове адміністративне правопорушення № 13 від 26 березня 2025 року /в якому викладені обставини вчинення правопорушення/,

витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу;

витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про самовільне залишення в/ч зі зброєю;

поясненнями ОСОБА_2 ,

іншими доказами.

Таким чином, аналіз перевірених і оцінених доказів підтверджує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000,00 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем і вчинене правопорушення пов`язане з проходженням військової служби, то він підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 172-19, 221, 251, 283-284, 287-291 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Олена БУЗУНКО