ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3980/25
провадження № 3/753/2301/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 26 лютого 2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10 лютого 2025 року серії ЕПР № 243706, водійка ОСОБА_1 10 лютого 2025 року, о 20 год. 05 хв., за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, керувала транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці ДТП та в медичному закладі водійка ОСОБА_1 відмовилась. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що 10 лютого 2025 року керувала власним автомобілем та ввечері прибувши до свого колишнього чоловіка за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, вжила невелику кількість алкоголю. Опісля, сидячи за кермом запаркованого автомобіля, до неї підійшли працівники поліції, які почали стверджувати, що вона керувала автомобілем у стані сп`яніння. За таких обставин, вважала, що відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Зленко Ю.В. вказав, що ОСОБА_1 підтверджує факт керування транспортним засобом у той вечір до того як вона вжила алкогольні напої, однак вона не визнає керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як працівники поліції ОСОБА_1 не зупиняли після вживання алкогольних напоїв. На відеозаписі з матеріалів справи також відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та її зупинки працівниками поліції. Таким чином, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши пояснення надані у судовому засіданні, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 243707 року, складений стосовно ОСОБА_1 ; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копія водійського посвідчення ОСОБА_1 , пояснення свідка ОСОБА_2 , відеозаписи з бодікамер поліцейських № 470536, 230092.

Дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, суддя оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 10 лютого 2025 року серії ЕПР № 243706, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР, у протоколі в повній мірі викладено суть правопорушення, зокрема він складений за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Соціотерапія» від 10 лютого 2025 року, згідно огляду якого такий огляд не проводився;

- письмовими поясненням свідка ОСОБА_2 , яка вказала, що 10 лютого 2025 року о 20 год 05 хв. стала свідком події, як водійка ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння керуючи транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 приїхала до спортивного клубу та почала вести себе агресивно, що також зафіксовано на камерах відеоспостереження;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського, відео розпочинається з того як свідок надає пояснення щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 (з бодікамери 08 хв. 10 с.). Після чого працівниками патрульної поліції було вказано на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на газоаналізаторі Alcotest drager. ОСОБА_1 у категоричній формі декілька разів відмовляється, вказуючи про те, що не керувала транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв (з бодікамери 19 хв. 55 с.). Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол, з яким її намагались ознайомити (з бодікамери з 45 хв. 30 с.).

Дослідивши вказані матеріали справи суд дійшов висновків, що ними підтверджується факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Щодо пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про відсутність доказів керування саме нею транспортним засобом, а тому відсутність обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення суб`єкту, що тягне за собою відсутність складу адміністративних правопорушень, то суд зазначає таке.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Отже, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є керування транспортним засобом.

Керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується поясненням свідка та відеозаписом, які суд дослідив і які суд вважає беззаперечними та такими, що узгоджуються із матеріалами, доданими до протоколів. У суду не має підстав не довіряти вказаним свідченням свідка, адже вона не є особою, яку можна вважати зацікавленою у розгляді справи, оскільки не має жодних відносин із особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення та накладення на неї стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню її вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 124, 130 ч. 1, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 4 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО