Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю захисника Крикунова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Крикунова О.В. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 березня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 14.03.2025 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 1 грудня 2024 року о 23 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем "Tesla" д/н НОМЕР_2 на просп. Бажана, 20 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник Крикунов О.В. посилається на ст.266 КУпАП, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, якими регламентовано процедуру огляду водіїв на стан сп`яніння або перебування під впливом відповідних лікарських препаратів. З урахуванням цих норм вважає, що висновки в постанові судді місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння не відмовлялась, а лише говорила, що чекає адвоката, при цьому небажання пройти огляд або непокори працівникам поліції не виразила. Однак працівники патрульної поліції відмовилися чекати адвоката і приступили до складання протоколу про адміністративне правопорушення, чим порушили право на захист.

Також звертає увагу, що запис портативного відеореєстратора поліцейського, який міститься у справі, не є безперервним, що суперечить п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018.

На переконання захисника, суд поклав в основу прийнятого рішення недопустимі докази, тому просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі.

До апеляційного суду ОСОБА_1 , яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася і не повідомила про поважні причини неявки. Враховуючи думку захисника, який не заперечував проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 , і положення ч.6 ст.294 КУпАП, її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення захисника Крикунова О.В., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно зі ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, суд правильно поклав їх в основу прийнятого рішення.

Суд правильно не взяв до уваги доводи захисника, аналогічні тим, що містяться в апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 від огляду не відмовлялась, і на спростування цих доводів навів у постанові відповідне обґрунтування.

Так, з відеозапису вбачається, що на неодноразові пропозиції проїхати в супроводі поліцейських до лікаря-нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 спочатку поводить себе пасивно, говорить, що у неї діти, що вона вживає антидепресанти за рецептом лікаря. Надалі ОСОБА_1 повідомляє, що чекає на адвоката, на запитання поліцейських, чи скоро буде адвокат, та зауваження, що протягом певного часу вони мають доставити її до лікаря, конкретну відповідь не надає, зокрема, що будуть чекати стільки, скільки потрібно. При цьому поводить себе вкрай зухвало, образливо і фамільярно висловлюється на адресу поліцейських, намагається вплинути на них здійсненням телефонного дзвінка невстановленій особі та передає свій телефон поліцейському.

А тому суд вірно розцінив таку поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як відмову від огляду.

Відеозапис спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими записаний файлами тривалістю по 15 хвилин і всупереч твердженням захисника є безперервним. Запис починається о 23 годині 40 хвилин, коли поліцейські їдуть за автомобілем "Tesla", зупиняють його, і закінчується о 01 годині 13 хвилин ознайомленням ОСОБА_1 з протоколом.

За приписами ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено участь адвоката ні під час проходження огляду на стан сп`яніння, ні під час складання протоколу, що поліцейські також намагались пояснити ОСОБА_1 . А тому порушень її права на захист допущено не було.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що протягом 1,5 години жоден з чотирьох адвокатів, яких нібито викликала ОСОБА_1 , на місце складання протоколу не прибув, що додатково свідчить про те, що нібито очікування адвоката було приводом ухилитись від огляду.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Крикунова Олександра Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 березня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн