Номер провадження: 33/813/734/25
Номер справи місцевого суду: 947/397/25
Головуючий у першій інстанції Іванчук В.М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чередник К.А.,

осіб, які з`явилися до судового засідання:

- ОСОБА_1 ,

- адвоката Піроговського Вадима Федоровича,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180678 від 23.11.2024 року, водій ОСОБА_2 23.11.2024 року о 15:01 год., за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, біля будинку № 2 (парковка ТЦ «Сіті Центр»), керуючи автомобілем марки «VOKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , не дотрималась безпечного бокового інтервалу для руху, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_2 порушила пп. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2025 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , передбаченої ст.124 КУпАП закрито, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях останньої складу вказаного адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2025 року та визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно з відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які надані суду управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та долучені до матеріалів адміністративної справи, громадянка ОСОБА_2 свідчить, що саме вона була водієм автомобіля «VOKSWAGEN SHARAN», н.з. НОМЕР_3 , в момент наїзду на припаркований автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON», н.з. НОМЕР_4 . В результаті чого, на підставі її ж свідчень відносно неї і був складений протокол. про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 180678 від 23.11.2024 року. Але, в постанові суддя Іванчук В. М. прийняв рішення про те, що сам факт того, що громадянка ОСОБА_2 зробила певні заяви, не є беззаперечним доказом її вини у вчиненні адміністративного правопорушення. До того ж, хоче зауважити про те, що на місце події ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернулися разом, про свідчать їх письмові пояснення, долучені до матеріалів справи, де останній не заперечував пояснення громадянки ОСОБА_2 . Вважає, що таким чином, громадянка ОСОБА_2 навмисно намагається уникнути відповідальності за скоєне нею правопорушення. Хоче зауважити, що вона, як потерпіла сторона, жодного разу не була викликана на судові засідання, всю інформацію щодо дати та часу розгляду справи дізнавалась з відкритих джерел інформації про наявність відкритих проваджень у Київському районному суді м. Одеси. Також, надавши до суду додаткове пояснення та відеозапис моменту настання ДТП, з камер зовнішнього відеоспостереження ТЦ «Сіті Центр», повідомила суддю про доцільність виклику у якості свідка працівника охорони ТЦ «Сіті Центр», який падав мені вище вказане відео, але суддя повідомив, що наданих матеріалів цілком достатньо для прийняття ним рішення.

Дослідивши уважно матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, які з`явились до судового засідання, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з підстав, зазначених у цій постанові.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Закриваючи провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу о адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_2 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Слід зазначити, що відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі. Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі.

За приписами ст. 251 КУпАП, тягар доказування доведеності вини особи у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення покладається на уповноважену службову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, тобто у даному конкретному випадку, на поліцейського.

Апеляційний суд виходить із того, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості тощо.

Для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, апеляційним судом повторно досліджено докази, що зібранні по справі працівниками поліції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180678 від 23.11.2024 року, водій ОСОБА_2 23.11.2024 року о 15:01 год., за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, біля будинку № 2 (парковка ТЦ «Сіті Центр»), керуючи автомобілем марки «VOKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , не дотрималась безпечного бокового інтервалу для руху, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_2 порушила пп. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення приєднано схему місця ДТП від 23.11.2024 року.

З даної схеми місця ДТП вбачається, що ДТП сталася 23.11.2024 року о 15 годині 01 хвилин у м. Одеса, проспект Небесної Сотні, біля будинку № 2. На схемі місця ДТП відображено місце розташування на парковці ТЦ «Сіті Центр» після настання ДТП автомобілів «VOKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_2 та місце зіткнення. На звороті схеми місця ДТП наведено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП, а саме: «VOKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 механічні пошкодження не виявлені. «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_2 отримало пошкодження ЛКП переднього бамперу, скол передньої правої фари, пошкодження декоративної пластикової накладки переднього правого колеса. Дана схема місця ДТП підписана ОСОБА_1 . ОСОБА_2 від підпису відмовилась.

Матеріали справи також містять письмові пояснення учасників ДТП, що надані 23.11.2024 року працівникам поліції.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 на місці події, остання відмовилась надавати пояснення у відповідності до ст. 63 Конституції України.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , остання пояснила, що 23.11.2024 року о 15:01 за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, біля будинку № 2 (парковка ТЦ «Сіті Центр») сталося ДТП за участі автомобіля марки «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіля марки «VOKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 . Зі слів ОСОБА_1 , вона особисто не була очевидцем події, але отримала відеозаписи з камер спостереження ТЦ «Сіті Центр», на яких зафіксовано момент ДТП.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180678 від 23.11.2024 року також приєднано компакт диск на якому містяться фотографії автомобілів після ДТП, серед яких є «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_2 , на якому зображено механічні пошкодження, які вказано на зворотній частині схеми місця ДТП, а також відеозаписи, на яких зафіксовані автомобіля після настання ДТП, а також процес оформлення протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Крім того, клопотанням ОСОБА_1 до суду першої інстанції, було долучено до матеріалів справи флеш носій з відеозаписом з камери спостереження парковки ТЦ «Сіті Центр», на якому зафіксовано момент настання ДТП, проте у зв`язку з віддаленість камери спостереження від місця ДТП, всіх деталей пригоди не можливо ідентифікувати.

Як вже встановлено, ОСОБА_2 ставиться в провину порушення п.10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Відповідно п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Апеляційний суд звертає увагу, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Закриваючи провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу о адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції зокрема зазначив: «суд, встановив відсутність порушення ОСОБА_2 вимог «Правил дорожнього руху» України, зокрема п. 13.1 ПДР, який регламентує обов`язок водія дотримуватися безпечного бокового інтервалу під час руху. Надані органом, що склав протокол, докази протокол про адміністративне правопорушення, схема ДТП та відеозаписи з камер зовнішнього спостереження не містять належних і допустимих доказів того, що безпосередньо ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки «VOKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , у момент дорожньо-транспортної пригоди. Відеозаписи з камер спостереження фіксують факт ДТП, проте не дають можливості чітко ідентифікувати особу водія, який перебував за кермом транспортного засобу у відповідний момент. Свідчення потерпілої ОСОБА_1 , які долучені до матеріалів справи, ґрунтуються виключно на огляді відеозаписів, отриманих від адміністрації ТЦ «Сіті Центр», та не є результатом її безпосереднього спостереження за моментом вчинення правопорушення».

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, захисником ОСОБА_2 адвокатом Піроговським В.Ф. було подано до суду першої інстанції клопотання про об`єднання справ в одне провадження, оскільки 23.11.2024 року відносно ОСОБА_2 було складено три протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані протоколи від Управління патрульної поліції надійшли до Київського районного суду м. Одеси в провадження судді Іванчука В.М. згідно протоколу автоматизованого розподілу, та було присвоєно такі єдині унікальні номери: № 947/395/25, 947/397/25, 947/733/25.

Проте, в порушення ст. 36 КУпАП, судом першої інстанції не були вказані справи об`єднанні в одне провадження з присвоєнням одного єдиного унікального номеру, та було винесено три окремі постанови відносно ОСОБА_2 .

Також, приходячи до висновку, що докази у справі не дають можливості чітко ідентифікувати особу водія, який перебував за кермом транспортного засобу у відповідний момент, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, повно і об`єктивно не з`ясував обставини даної справи, шляхом призначення відповідної судової автотехнічної експертизи, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП.

Разом з цим, апеляційний суд, відповідно до встановлених законом приписів, не може вийти за межі апеляційної скарги та вирішити питання винуватості, так як у разі її доведеності, становище останньої може бути погіршено, з огляду на суть апеляційних вимог - закрити провадження за відсутністю складу правопорушення, в умовах, коли місцевим судом не здійснювались відповідні дії для повного та всебічного розгляду справи.

Всі вищевикладені обставини в своїй сукупності свідчать про незаконність оскаржуваної постанови Київського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2025 року і про необхідність її скасування.

Таким чином, з урахуванням схеми ДТП, обставин справи, заперечень стосовно винуватості з боку сторін, суд дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, апеляційний суд приймає нову постанову про закриття провадження по справі з наступних підстав.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Між тим, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

У зв`язку з закриттям по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується

З матеріалів справи вбачається, що протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, був складений 23.11.2024 року.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість ОСОБА_2 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не позбавляє учасників ДТП можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2025 року скасувати.

Провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе