Провадження №3/522/985/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Коваленко В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ДПП Управління патрульної поліції в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173, 185 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

14.10.2024 о 00 год.15 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. Балківська біля Дюківського парку, висловлювався нецензурною лайкою, поводив себе агресивно, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

За вказаним фактом співробітниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, серії АПР18 №27084 від 14.10.2024 року.

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані за ст.173 КУпАП за ознаками: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Крім того 14.10.2024 року о 00 годин 15 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. Балківська біля Дюківського парку, не виконав одноразову вимогу поліцейського про припинення правопорушення, а саме: дрібного хуліганства.

За вказаним фактом співробітниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, серії АПР18 №27084 від 14.10.2024 року.

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані за ст.185 КУпАП за ознаками: злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків,

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є місце його вчинення, а саме - громадське місце.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства, є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У той же час процесуальне законодавство ґрунтується на доказах, які мають бути належними та допустимими, тобто мають містити інформацію щодо предмета доказування.

Єдиним доказом по справі, в якому відображені обставини можливого вчинення хуліганських дій, є протокол про адміністративне правопорушення.

До протоколу не долучено жодного іншого письмового доказу чи відеозапису з місця події, не зазначено свідків події.

Отже, обставини викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення складаються лише з протоколу, без зазначення контактної інформації потерпілого і не містять доказів, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Крім того, під час розгляду справи за ст.185 КУпАП стосовно ОСОБА_1 судом не встановлено жодного доказу про те, що останній вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Єдиним доказом по справі, в якому відображені обставини можливого вчинення вказаних дій, є протокол про адміністративне правопорушення та протокол про адміністративне затримання.

Крім того, в протоколі у відповідній графі зазначено, що до протоколу додається відеозапис з портативного відеореєстратора БК 471944, 471818, однак фактично до матеріалів відеозаписи не долучено.

Як зазначено в частині 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

За таких обставин, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи відеозапису, який вказаний в протоколі, суд позбавлений можливості, на виконання ст. 245 КУпАП, своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності з законом.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, суд враховує непоодиноку практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначив, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд має бути неупередженим, і безстороннім, і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю об`єктивної сторони даного виду правопорушення та відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю

Керуючись ст.ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 ,, єдиний унікальний номер справи №522/18706/24, провадження №3/522/968/25 та №3/522/985/25 об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер справи №522/18706/24, провадження №3/522/968/25.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173, 185 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, 185 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: