Справа № 462/1430/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце праці: невідомо, проживає за адресою:

АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 21.02.2025 о 10.10 год. за адресою на перехресті вул. Курмановича- вул. Данила Апостола у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Мitsubishi Outlander», дорожній номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних дорівг, при виїзді з другорядної дороги на головну не надав дорогу автомобілю марки «Peugeot 3008», дорожній номерний знак НОМЕР_2 , який використовується для навчання під керуванням учня ОСОБА_2 (інструктор ОСОБА_3 ), внаслідок чого здійснив зіткнення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, суд вживав заходи для належного повідомлення особи про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи конвертом, однак як вбачається судова кореспонденція повернута на адресу суду неврученою у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Про достовірну обізнаність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про перебування на розгляді в Залізничному районному суду м. Львова справи про адміністративне правопорушення щодо нього, свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, відтак із врахуванням вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 124 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 16.11. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 252713 від 21.02.2025, схемою місця ДТП, яка сталась 21.02.2025, в якій зафіксована дорожня обстановка, місце розташування, перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП та письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 від 21.02.2025, згідно яких останній свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнав у повному обсязі. та водія-інструктора ОСОБА_3 від 21.02.2025.

Враховуючи наведене, приходжу до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 462/1430/25.

Суддя Б.М. Гедз