Справа № 365/251/25
Номер провадження: 3/365/122/25
ПОСТАНОВА

іменем України

09 квітня 2025 року селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Хижний Р.В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Костенка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від СПД № 2 ВП № 1 Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Згурівського районного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 , який розподілений для розгляду судді Хижному Р.В.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 № 279073 від 23.03.2025 встановлено, що 23.03.2025 року о 00 год. 12 хв. в с. Войтове по вул. Миру, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Skoda Roomster», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозаписом портативного відеореєстратора № 855938, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Костенко О.М. подав до суду письмове клопотання про закриття провадження в справі, яке обґрунтовує наступним. ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки сам пропонував пройти огляд на стан алкогольного спяніння, що підтверджено відеозаписом портативного реєстратора. Провести огляд не видалось можливим через повітряну тривогу та викликану цим небезпеки для життя та здоровя ОСОБА_2 . Повітряна тривога, яка була оголошена у Київській області в цей час, підтверджена інформацією з відкритих джерел. Однак те, що ОСОБА_2 пішов до укриття, поліцейський сприйняв як відмову від проходження огляду та у його відсутність склав протокол адміністративне правопорушення. В кінці відеозапису чутно розмову поліцейських про збитий шахід, а тому небезпека була реальною. Крім того, як вбачається із відеозапису зупинка, огляд та складання протоколу про адміністративне правопорушення під час оголошення повітряної тривоги, у звязку з цим поліцейські повинні були зупинити проведення будь-яких дій та продовжити лише після закінчення повітряної тривоги, що не було останніми дотримано. Також, захисник звертає увагу, що згідно консультативного висновку невролога вбачається, що ОСОБА_2 встановлено діагноз: цервікоторакалгія з легким больовим синдромом, міофасціальним синдромом. Виражений тривожно-депресивний розлад, внаслідок чого у нього в складних життєвих обставинах трапляються панічні атаки, страх за своє життя та здоров`я. З огляду це, відсутня обєктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яння, а відтак сама подія та склад адміністративного правопорушення. Відсутність події і складу адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність

В судовому засіданні захисник Костенко О.М. своє клопотання про закриття провадження підтримав.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Враховуючи сталу практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи те, що ст. 268 КУпАП передбачена можливість розгляду даної справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_2 .

В судовому засіданні досліджені докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 № 279073 та його копія (а.с. 1, 2), направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів (а.с. 3), акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), відеозапис події (а.с. 5); рапорт поліцейського про обставини події (а.с. 6).

Клопотання захисника Костенка О.М. про закриття провадження в справі підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів,

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керує транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Адміністративний матеріал не містить беззаперечних доказів того, що 23.03.2025 о 00 год. 12 хв. в с. Войтове по вул. Миру, водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. З наданого відеозапису з портативного реєстратора вбачається, що ОСОБА_2 на пропозицію працівників поліції погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки. Проте в цей час, у Київській області була оголошена повітряна тривога (високий рівень небезпеки, загроза ракетної атаки), що підтверджується інформацією з офіційних джерел. На відеозаписі чується шум, який ОСОБА_2 та присутні на місці поліцейські ідентифікують як шум пролітаючого неподалік шахеда. ОСОБА_2 повідомляє працівникам поліції, що прямує до укриття та залишає місце зупинки. Проте працівники поліції, нехтуючи безпекою та життям ОСОБА_2 , наполягали на проведенні огляду саме в умовах повітряної тривоги та реальної небезпеки. Після залишення ОСОБА_2 місця події працівниками поліції було складено протокол відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не дочекавшись відбою повітряної тривоги та не провівши огляд ОСОБА_2 в безпечних умовах. Також судом враховано встановлений ОСОБА_2 діагноз - виражений тривожно-депресивний розлад, який в даному випадку міг викликати реальний страх ОСОБА_2 за соє життя та здоров`я. Відтак, наданий суду відеозапис не тільки не доводить винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного праовпорушення, а навпаки спростовує його вину. Інші докази відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено. Отже, відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Національне законодавство України повністю узгоджується і з усталеною судовою практикою ЄСПЛ, що сформульована зокрема у п. 43 рішення від 14.02.2008 в справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine) (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом». При цьому розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом кримінального провадження, крім того, що інкримінований злочин вчинений і обвинувачений є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом кримінального провадження. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

В даному випадку до застосування до вказаних правовідносин за анлогіє підлягає практика Європейського Суду з прав людини у кримінальних провадженнях.

Так, у справах "Енгель та інші проти Нідерландів" та "Озтюрк проти Німеччини" було визначено, що термін кримінальне провадження для цілей Конвенції має автономне визначення, яке може й не співпадати з національним правом. Щодо класифікації правопорушення як кримінального в національному законодавстві, то така класифікаціє не є вирішальною (п. 82 рішення "Енгель та інші проти Нідерландів"). В справі "Озтюрк проти Німеччини", аналізуючи порушення правил дорожнього руху, Судом було зауважено, що загальна природа застосованої правової нори та мета покарання, яка є одночасно і попереджувальною, і караючою, в сукупності є достатнім для кваліфікації правопорушення саме як кримінального для цілей Конвенції. Зокрема, у справі "Надточій проти України" визнавно кримінально-правовий характер КУпАП (пункт 21 рішення). Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським судом кримінально-правовою санкцією, оскільки "право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності" (рішення ЄСПЛ у справі "Маліге проти Франції").

Згідно з положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП, правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

З огляду на вище викладене, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме складова об`єктивної сторони - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Оскільки винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи витлумачені на його користь, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130,245,247,251,252 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя Р. В. Хижний