Справа № 201/3402/25
Провадження № 3/201/1366/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Мельниченко С.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ГУ ДПС у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 притягнутої за ч. 1 ст. 155 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 25.02.2025 року складений протокол про адміністративне правопорушення № 386 у відношенні ОСОБА_1 відповідно до якого остання порушила вимоги податкового законодавства, а саме п.11 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», зокрема 09.01.2025 року о 13 годині 15 хвилин у кіоску було проведено розрахункові операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, про причини не явки суду не повідомила.

Від захисника надійшло заперечення на протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.155-1 КУпАП, з огляду на ті обставини, що вказаний протокол складений всупереч вимогам ч.2 ст.254 КУпАП.

Крім того, захисник, у своїх запереченнях обґрунтовував, що долучена до матеріалів справи копія акту про результати фактичної перевірки не може вважатися достатнім та належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і не породжують правових наслідків для платників податків.

Враховуючи сукупність вищевикладених фактів та обставин, захисник просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення, що надійшов до суду, не викладено суть правопорушення у відповідності до диспозиції ч.1 ст.155-1 КУпАП, яка чітко визначає, що саме було порушено, зокрема проведення яких розрахунків у сфері торгівлі або громадського харчування та послуг.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З тлумачення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод викладених в рішеннях ЄСПЛ вбачається, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи вище викладенні обставини, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 155-1 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 притягнутої за ч.1 ст. 155-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.П. Мельниченко