Справа № 496/7949/24
Провадження № 3/496/259/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого патрульним УПП Львівської області,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 - 1 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

З відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_3 Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 330815 від 23.11.2024 року встановлено, що 23.11.2024 року о 10 год. 23 хв. на напрямку Яськи (Укр) Крокмаз (РМ) в районі п/зн 0591 на відстані 8000 м. до лінії ДК, ОСОБА_1 з іншими гр. України ОСОБА_2 , здійснив спробу незаконного перетинання ДК з України в Республіку Молдова поза встановленим пунктом пропуску. Своїми діями порушив ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час судового засідання, сповіщений шляхом направлення судової повістки.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Євтушенко А.І. в системі «Електронний суд» надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначає, що перебування ОСОБА_1 біля с. Яськи Одеського району Одеської області, яке є прикордонним районом, не є свідченням того, що ОСОБА_1 мав на меті будь-яким способом незаконно перетнути державний кордон України. 22.11.2024р. ОСОБА_1 разом з дружиною був запрошений на день народження його друга ОСОБА_3 в м. Кривому розі Дніпропетровської області, адже ОСОБА_1 в цей момент знаходився у відпустці та перебував вдома з сім`єю. Під час святкуванні дня народження, в компанії згадували часи навчання в Одеський юридичній академії та спільні поїздки на озера для відпочинку. Після чого, ОСОБА_1 з дружиною, другом та його сім`єю вирішили поїхати на відпочинок та риболовлю на базу відпочинку «Зелений будинок», що знаходиться в с. Яськи Одеська області на річці Турунчук, вказані обставини може підтвердити ОСОБА_4 та його дружина, а також дружина самого ОСОБА_1 . До клопотання надано витяг з карти місцевості, та сайту, відповідно яких, база відпочинку «Зелений будинок» знаходиться близько до державного кордону. Адвокат зауважує, що ОСОБА_1 не рухався ґрунтовими дорогами, полями чи іншими стежками, а рухався автошляхом територіального значення в Одеській області Т 1625. По дорозі на відпочинок їх було зупинено в кількості 4 особи. Пояснення ніхто не хотів слухати, далі всі поїхали в прикордонну заставу, співробітники прикордонної служби забрали їх телефони для перевірки, без жодних пояснень було складено два протоколи на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому на дружин не було складено протоколи. На підтвердження вказаних обставин, адвокат також просить викликати для надання пояснень до суду свідків, які знаходились в той момент разом з ними, а сама дружину ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Дослідивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозиція ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку).

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону будь-яким способом поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу. Тобто, обов`язковою ознакою зазначеного правопорушення є наявність прямого умислу на перетин державного кордону.

До протоколу надано пояснення ОСОБА_1 , який власноруч зазначив про те, що не намагався незаконно перетнути кордон, він разом з дружиною їхав відпочивати на базу відпочинку.

Згідно статей 1,3 Закону України «Про державний кордон України», державним кордоном України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору. На суші він встановлюється по характерних точках і лініях рельєфу або ясно видимих орієнтирах.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено порядок перетинання державного кордону України, який здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Додані до протоколу прикордонною службою не є беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 умисних дій спрямованих саме на спробу перетину державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про державний кордон України», з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони.

Згідно із ч.1 ст.23 Закону України «Про державний кордон України», у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, використання повітряних суден, обліку та тримання на пристанях, причалах, базах для стоянки малих і спортивних суден і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України.

Постановою КМУ від 03.08.1998 року № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони» Одеський район Одеської області включено до переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони.

Постановою КМУ від 27.07.1998року №1147«Про прикордонний режим», на виконання вимог Закону України «Про державний кордон України», встановлено вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

Також вказаною постановою встановлено спеціальний прикордонний режим та заборону вільного в`їзду, перебування, проживання, пересування осіб і провадження робіт, не пов`язаних з обороною чи охороною державного кордону, в межах земельних ділянок шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми, а вздовж лінії державного кордону України з Російською Федерацією і Республікою Білорусь - шириною до 2 кілометрів, які надано в постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій.

Відповідно до пп.7,8 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ від 27.07.1998 року №1147, громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 було зупинено 23.11.2024 р. на відстані 8 км (8000 м) від лінії державного кордону, тобто, на місці, яке в силу наведених положень Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року №1147, не відноситься до прикордонної смуги, яка становить завширшки 5 км від державного кордону.

Будь-яких доказів, фото, відео фіксації, тощо на підтвердження умислу ОСОБА_1 здійснити спробу незаконно перетнути кордон до протоколу не надано.

Суд, критично ставиться до доданих до протоколу пояснень ОСОБА_2 , який визнавав вину у скоєному, оскільки умисел ОСОБА_2 не можна ототожнювати з умислом ОСОБА_1 .

На підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Додані до протоколу рапорт та схема щодо виявлення співробітників поліції на околиці н.п. Яськи Одеського району Одеської області від 23.11.2024 р., не є недостатнім доказом для того, щоб дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки без дійсних доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі, по суті є внутрішньою документацією відділу прикордонної служби.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд не має законних підстав самостійно збирати докази винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, всупереч вимог ст. 251 КУпАП, посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення не надано жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП в частині спроби перетнути державний кордон, тобто не доведені обставини об`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи, що від штатної кількості 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки 7, відсутності у складі суду секретаря судового засідання, показники навантаження перевищують нормативні у 5 разів, передачу справ іншого судді, що створило додаткове навантаження, суд першої інстанції був позбавлений можливості виготовити рішення у строки, передбачені національним законом.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 204-1, 221, 245, 247, 251, 252, 256, 265, 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Одеського апеляційного суду з дня її проголошення.

Суддя: В.М. Буран