Справа № 127/7806/25
Провадження № 3/127/1657/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., за участю прокурора Вінницької обласної прокуратури Грушковського В.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Як слідує із матеріалів справи, 05.03.2025 оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України лейтенантом поліції Головань В.М., складено протокол про те, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України, будучи службовою особою, відповідно до підпункту «е» підпункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абзаці 1 частини 27 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» та абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 01.04.2022 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 27.01.2025 о 21:34 несвоєчасно, без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2022 рік (після звільнення), шляхом заповнення електронної форми через мережу інтернет з використання програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, заперечив.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак 31.03.20245 подав клопотання (вх. №28231) згідно якого просив розгляд справи провести без його участі на підставі наявних матеріалів. Вказав, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, так як ним фактично у встановлений термін були виконанні вимоги законодавства щодо обов`язкового декларування особи після звільнення за 2022 рік, а саме подано дві декларації з поміткою «після звільнення», які повністю перекривають період декларування за 2022 рік (перша за період з 01.01.2022 по 01.04.2022 та друга за період з 01.04.2022 по 31.12.2022).

Прокурор Грушковський В.Ю. у судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З диспозиції частини першої статті 172-6 КУпАП слідує, що відповідальність за зазначеною нормою настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вказана норма є бланкетною та відсилає до нормативно-правових актів, що регулюють відносини, які виникають у сфері запобігання та протидії корупції.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Пунктом 1 частини 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 252/23 від 08.11.2023, суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Якщо особа, яка припинила здійснення діяльності, до завершення визначеного Законом строку подання щорічної декларації знову розпочинає здійснення діяльності, вона подає щорічну декларацію як особа, яка продовжує здійснювати діяльність. Щорічна декларація (після звільнення) у такому випадку не подається.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні було введено воєнний стан з 05.30 год 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

03 березня 2022 року Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» визначено, що фізичні особи, фізичні особи підприємці, юридичні особи подають фінансові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20 вересня 2023 року, який набрав чинності 12 жовтня 2023 року, внесено зміни до Закону України «Про запобігання корупції» та відновлено обов`язок подання всіх видів декларацій, повідомлень про суттєві зміни у майновому стані, та ряд інших зобов`язань, які були призупиненні під час дії воєнного стану на території України та, зокрема установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Судом установлено, що відповідно до наказу БЕБ №33-к від 19.11.2021 «Про прийом на службу» ОСОБА_1 прийнято на службу до БЕБ та призначено на посади гласних штатних працівників, які мають спеціальні звання у БЕБ, 20.11.2021 як детектива другого відділу детективів Управління захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Департаменту детективів (посада 1), по переводу з Державної фіскальної служби України як переможця конкурсу.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» визначено, що до працівників БЕБ належать особи, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб, які мають спеціальні звання, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір з Бюро економічної безпеки України.

Абзацом 1 пункту 2 частини 2 статті 20 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» передбачено, що на працівників БЕБ поширюються інші обмеження та вимоги, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з підпунктом «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові та службові особи БЕБ є суб?єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Статтею першою Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб?єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до «Попередження» при призначенні ОСОБА_1 , останнього 20.11.2021 ознайомлено під особистий підпис про обмеження, спрямовані на запобігання та протидію корупції встановленими Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до наказу БЕБ №73-к від 01.04.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 звільнено з посади детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів за власним бажанням з 01.04.2022.

Отже, ОСОБА_1 , будучи звільненим із посади детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів з 01.04.2022, відповідно припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, зобов`язаний був подати щорічну декларацію (після звільнення) за 2022 рік, до 31 січня 2024 року.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, які розміщені на веб-сайті НАЗК, ОСОБА_1 лише 27.01.2025 о 21:24 год подав щорічну електронну декларацію за 2022 рік.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), за 2022 рік.

Доказів поважності причин несвоєчасного подання щорічної декларації матеріали справи не містять та ОСОБА_1 не надав та не зазначив.

Суд звертає увагу, що в своїх поясненнях, ОСОБА_1 вказував, що ним подано дві декларації «після звільнення», які охоплюють період декларування за 2022 рік, а тому не вважає свої дії неправомірними.

Однак суд звертає увагу, що «щорічна декларація» та декларація «при звільненні» є різними видами, обсяг відомостей, які відображаються у декларації декларація при звільненні обмежений у порівняні з щорічною декларацією , а тому ці пояснення суд не бере до уваги.

При цьому звертає увагу, що ОСОБА_1 все ж таки подав щорічну декларацію за 2022 рік, хоча і несвоєчасно - 27.01.2025.

Слід зауважити, що щорічна декларація (після звільнення) не подається, якщо особа, яка припинила здійснення діяльності, до завершення визначеного Законом строку подання щорічної декларації знову розпочинає здійснення діяльності, вона подає щорічну декларацію як особа, яка продовжує здійснювати діяльність (абз. 3 пп. 1 п. 2 Розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 08.11.2023 №252/23).

Отже, аналізуючи надані суду матеріали, суд вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт недотримання ОСОБА_1 вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тому суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення ним нових правопорушень у сфері запобігання та протидії корупції, зважаючи на вказані вище обставини справи, з урахуванням особи порушника, який свою вину визнав, суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією закону, що встановлює адміністративну відповідальність, у виді штрафу.

Крім того, судовий збір у розмірі 605,60 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 , в дохід держави, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ст. 283, 284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в дохід держави 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна