справа № 752/898/25
головуючий у суді І інстанції Гаврищук А.В.
провадження № 33/824/1946/2025
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участі секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Павлова Єгора Глебовича на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп. на користь держави.

Судом встановлено, що 19 грудня 2024 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_1 у м. Києві по вул. Фестивальна, 91 А, керуючи автомобілем марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Chereau», д.н.з. НОМЕР_2 , та повертаючи праворуч, не зайняв відповідне крайнє положення, не дотримався бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив пункт 10.4 ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за статтею 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Павлов Є.Г. подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року в частині застосованого адміністративного стягнення, а саме: змінити адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців на штраф.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова в частині накладення адміністративного стягнення є незаконною, оскільки судом першої інстанції не з`ясовано та не враховано усі обставини, зокрема те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, працює водієм та позбавлення його права керування транспортним засобом позбавить його джерела до існування.

Вказує, що призначене судом адміністративне стягнення є несправедливим, занадто суворим та таким, що не відповідає особі.

Одночасно захисник ОСОБА_1 - адвокат Павлов Є.Г. заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження указаної постанови, яке обґрунтовано тим, що розгляд справи судом першої інстанції проведений без участі ОСОБА_1 у зв`язку із його робочим графіком на посаді водія та віддаленістю суду від його місця проживання.

Вирішуючи клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує таке.

За змістом частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову ухвалено 06 лютого 2025 року.

Останнім днем для подання апеляційної скарги на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року, у розумінні частини 2 статті 294 КУпАП, було 17 лютого 2025 року.

Докази отримання ОСОБА_1 або його захисником копії оскаржуваної постанови у матеріалах справи відсутні.

Гарантуючи відповідно до частини 1 статті 55 Основного Закону України право особи на судовий захист, Конституція України визначає основні засади судочинства, метою закріплення яких є, зокрема, забезпечення неупередженості здійснення правосуддя судом, відповідність винесеного рішення верховенству права, а також своєчасне, ефективне та справедливе поновлення особи в правах протягом розумних строків.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Отже, реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у суді апеляційної інстанцій; перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник під час розгляду справи судом першої інстанції присутніми не були, відомості щодо отримання ними копії оскаржуваної постанови відсутні, а апеляційна скарга подана 05 березня 2025 року, апеляційний суд дійшов висновку, що строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Павлова Є.Г., перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, правопорушником не оспорюється, а отже судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Частиною 2 статті 30 КУпАП визначено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Положеннями КУпАП не надано визначення поняття грубого порушення порядку користування правом керування транспортними засобами, тому судом це питання підлягає вирішенню з урахуванням доказів та обставин справи у кожному окремому випадку.

В оскаржуваній постанові судом першої інстанції зазначено, що обставини, що пом`якшують чи обтяжують правопорушення не встановлено, враховуючи характер скоєного, особу правопорушника, ступінь вини, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, матеріали справи, та те, що тяжких наслідків не настало, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на шість місяців.

Разом із тим, зазначивши про відсутність обтяжуючих відповідальність обставин та тяжких наслідків правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , судом першої інстанції не обґрунтовано наявність підстав, передбачених частиною 2 статті 30 КУпАП, для застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Отже, зважаючи на характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, та те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, працює водієм, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого статтею 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного, апеляційний суд уважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, проте помилково застосована більш сувора відповідальність без зазначення та обґрунтування законних на те підстав.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення стягнення, а саме: замість адміністративного стягнення, передбаченого статтею 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців, застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В іншій частині постанову залишити без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Павлова Єгора Глебовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Павлову Єгору Глебовичу строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року.

Апеляційну захисника ОСОБА_1 - адвоката Павлова Єгора Глебовича задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 06 лютого 2025 року змінити в частині накладення стягнення.

Застосувати до ОСОБА_1 замість позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців, адміністративне стягнення, передбачене статтею 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова