ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Козленко Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Могили С.М. в інтересах особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.03.2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 51 (п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 608121 від 16.01.2025 р. встановлено, що 16.01.2025 р. близько 01:36 год в м. Вознесенськ по вул. Барвінкова гр. ОСОБА_1 під час телефонного дзвінка, на спецлінію «102» виражався в бік оператора «102» брутальною лайкою та погрожував фізичною розправою чим своїми діями вчинив хуліганські дії.

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 51 (п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Захисник Могила С.М. в інтересах особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити.

На думку апелянта, суд прийняв незаконне та необґрунтоване рішення. Апелянт вважає, що суд дійшов невірного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 608121 від 16.01.2025 р. не вказано взагалі, що своїми діями ОСОБА_1 порушив громадський порядок і спокій громадян, що є кваліфікуючими ознаками об`єктивної сторони дрібного хуліганства, також не зазначено хто є заявником і потерпілим від цього правопорушення.

Стверджує, що будь-якого умислу в діях ОСОБА_1 на вчинення хуліганських дій не було, він тільки намагався забезпечити своєчасне реагування працівників поліції на неправомірні дії осіб, які йому погрожували фізичною розправою.

Також зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення в протоколі фактично не розкрита, що свідчить про неконкретність пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення, що саме по собі унеможливлює притягнення останнього до адміністративної відповідальності, оскільки порушує його право на захист.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, а саме за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року, при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Суддею зазначені вимоги закону при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 виконані в повному обсязі.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 608121 від 16.01.2025 р., ОСОБА_1 16.01.2025 р. близько 01:36 год в м. Вознесенськ по вул. Барвінкова, під час телефонного дзвінка, на спецлінію «102» виражався в бік оператора «102» брутальною лайкою та погрожував фізичною розправою чим своїми діями вчинив хуліганські дії. (а.с. 1).

В суді першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнавав, та пояснив, що будь-якого умислу на хуліганські дії у нього не було, він намагалася забезпечити своєчасне реагування працівників поліції на неправомірні дії осіб, що йому погрожували фізичною розправою.

Судом першої інстанції було досліджено письмові матеріали провадження, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 608121 від 16.01.2025 р. та інші письмові матеріали справи.

Так, після дослідження протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 608121 від 16.01.2025 р. та дослідження письмових пояснень самого ОСОБА_1 , суд дійшов обґрунтованого висновку, що вживання ОСОБА_1 брутальної лайки під час телефонної розмови, його нецензурні висловлювання на адресу того, з ким він розмовляв, є зневагою до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві і свідчать про хуліганський характер дій останнього.

Відповідно до змісту письмових пояснень самого ОСОБА_1 , він 16.01.2025 в телефонній розмові спілкувався з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , розмова відбувалася на підвищених тонах, так як йому погрожували фізичною розправою та обіцяли приїхати до нього особисто, тому він зателефонував на спецлінію «102» та повідомив про це. На спецлінії «102» з ним спілкувався чоловік та він повторно звернувся на спецлінію «102» та з ним спілкувався оператор жіночої статті. Він неодноразово наголошував, що його життю та здоров`ю загрожують фізичною розправою. Тому він попередив, що для самозахисту взяв ніж, але його застосовувати буде тільки при реальній загрозі. Можливо під час розмови з оператором він і перебував в емоційному стані, тому ненавмисно під час розмови висловився нецензурною лайкою, але реальних намірів образити оператора «102» не мав та не мав наміру погрожувати працівникам поліції.

Окрім того, судом першої інстанції було досліджено аудіо-запис з розмовою ОСОБА_1 16.01.2025 р., на якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення останнім, а саме: нецензурна лайка на адресу оператора «102», на зауваження якої ОСОБА_1 не реагував.

З врахуванням вищезазначеного, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника щодо невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи.

Фактичні обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка.

Посилання апелянта на те, що будь-якого умислу в діях ОСОБА_1 на вчинення хуліганських дій не було, є неприйнятними, так як повністю спростовуються дослідженими судом доказами, яким надана належна оцінка.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Інших доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції, в апеляційній скарзі наведено не було.

Істотних порушень судом першої інстанції норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

За наведеного, підстав для скасування оскаржуваної постанови судді, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Могили С.М. в інтересах особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.03.2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 51 (п`ятдесят одна) грн. 00 коп. - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.