Справа№464/312/25
пр.№ 3/464/251/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Дунас О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 , 02 січня 2025 року о 00:55 год, м. Львів, вул. Хуторівка, 5, керуючи автомобілем марки «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 та його захисник вину у вчиненому правопорушенні заперечили, просили провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення мотивуючи, що останній алкоголь не вживав, патрульним поліції не було повідомлено ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 мав намір пройти огляд у медичному закладі, проте поліцейський не отримавши заперечення вирішує, що останній відмовився від проходження огляду. Водночас долучають консультаційний висновок спеціаліста від 04.01.2025, відповідно до якого рівень алкоголю етиловий спирт в ОСОБА_1 в сечі становить 0,0% та зазначають, що 90% випитого алкоголю потрапляє у сечу. Вихід спирту з вмістом 40% становить 4-6 днів.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріли справи, суддя дійшла наступного висновку.

У ст.280 КУпАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17 сформульовано правовий висновок про те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Диспозицією статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 ПДР України).

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, така стверджується зібраними по справі належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 210761, складений поліцейським УПП у Львівській області 02 січня 2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень»;

-дослідженим під час судового розгляду справи відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції де зафіксовано відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі. Із даного відеозапису вбачається, що працівниками поліції було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та роз`яснено, що у разі відмови буде складено на нього протокол про адміністративне правопорушення, зазначено ознаки сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, на що останній чітко відмовлявся від проходження такого огляду;

-даними рапорта поліцейського від 02 січня 2025 року.

Наданий стороною захисту консультаційний висновок спеціаліста від 04.01.2025 не береться суддею до уваги, оскільки за змістом ч.1 ст.130 КУпАП відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні. Більше того, за таким висновком огляд проведений через два дні після події, що не може вважатися доказом невинуватості особи.

Таким чином, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника не знайшли свого доказового підтвердження під час судового розгляду, і суддя їх розцінює як спосіб захисту уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

З урахуванням наведеного особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, в порядку ст.251 КУпАП, надано достатньо належних, допустимих та взаємопов`язаних між собою доказів у порушення правил дорожнього руху та вини у цьому ОСОБА_1 .

Порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, не встановлено. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні.

Суддя акцентує увагу, що у відповідності до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, а також ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Згідно із санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Указане стягнення є безальтернативним, а ч.2 ст.33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім цього у відповідності до ст.40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути 605,60 гривень судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст.221, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 гривень судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв. обл./Львів. обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA 0013001, код класифікації доходів бюджету: 21081300 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ), протокол серії ЕПР1 № 210761.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код отримувача код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (у порядку виконавчого провадження: стягувач Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Галина ШАШУРІНА