Провадження № 3-в/643/18/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Замікула Б.С., за участю особи, яка визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення та захисника адвоката Бишкова О.В., розглянувши в судовому засіданні в м. Харкові заяву про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 27.02.2025 у справі № 643/16501/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 10 (десять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Вказана постанова судді в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.

Адвокат Бишков О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву про розстрочку виконання зазначеної постанови в частині сплати штрафу. В судовому засіданні адвокат уточнив, що просить розстрочити сплату штрафу на 1 рік.

В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_1 є студентом Харківського автотранспортного фахового коледжу, де отримує стипендію в розмірі 4542 грн. На підтвердження чого надав копію довідки вказаного навчального закладу № 1/25 від 07.01.2025, в якій зазначено відомості про розмір нарахованої стипендії за 2024 рік.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що додатково має періодичні доходи в розмірі, що не перевищують 8000 грн в місяць.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 та його захисник зазначали, що розмір доходу не дозволяє сплатити штраф одноразово.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду заяви про розстрочку виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення в частині сплати штрафу, суддя керується такими положеннями законодавства.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Положеннями ч. 1 ст. 307 КУпАП визначено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Положенням ч. 2 ст. 301 КУпАП визначено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Можливість розстрочки сплати штрафу передбачена положенням ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, у тому числі, постанов судів у справах про адміністративні правопорушення.

Попри відсутність в Кодексі України про адміністративні правопорушення норми, що регулює питання розстрочення сплати штрафу, така можливість передбачена ч. 4 ст. 53 КК України, положення якого є найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 263/10894/2020, в ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону.

Таким чином, становище правопорушника у справі про адміністративне правопорушення не може бути гіршим, ніж становище засудженого у кримінальній справі, оскільки протилежний підхід призвів би до порушень загальних засад справедливості судочинства та верховенства права.

Дослідивши зміст поданої заяви, заслухавши пояснення особи, яка визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, його захисника, суддя зазначає наступне.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладення на нього стягнення, слугувало систематичне та свідоме ігнорування ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, зокрема:

-09.12.2024, у зв`язку із керуванням автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортним засобом;

-12.12.2024, у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я;

-12.12.2024, у зв`язку із керуванням автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортним засобом;

-13.12.2024, у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я;

-13.12.2024, у зв`язку із керуванням автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортним засобом;

-16.12.2024, у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я;

-16.12.2024, у зв`язку із керуванням автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортним засобом;

-16.12.2024, у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я;

-31.12.2024, у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я;

-31.12.2024, у зв`язку із керуванням автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що наразі на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби перебувають інші постанови суду про накладення на нього штрафу за порушення Правил дорожнього руху України.

Відтак, вчиняючи адміністративні правопорушення, зважаючи на свій вік, ОСОБА_1 міг передбачити настання для себе таких негативних наслідки, як необхідність сплати штрафу, розмір якого значно перевищує доходи порушника. Проте поставився до таких наслідків легковажно.

Як визначено до ст. 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Також суддя зазначає, що надані до суду документи не дають підстав для переконання, що у разі задоволення заяви про розстрочку сплати штрафу на 1 рік, ОСОБА_1 сплатить цей штраф у зазначений строк. Відповідно, задоволення заяви призведе до затягування сплати штрафу на невизначений строк.

Відстрочка виконання постанови судді може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Однак, на переконання судді, в ході розгляду заяви не було встановлено переконливих обставин, які б вказували на доцільність розстрочки виконання постанови в частині сплати штрафу, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 283-285, 301, 304 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про розстрочку виконання постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 27.02.2025 у справі № 643/16501/24 в частині сплати штрафу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Б.С. Замікула