Провадження №3/337/5/2025
Справа № 337/5603/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Кучерук Ігор Григорович, розглянув матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП. НОМЕР_1 , не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

30.09.2024 року о 23-27 годин, ОСОБА_1 у м. Запоріжжя, по пр. Інженера Преображенського, 29, керував транспортним засобом BMW-5231 номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, саме: зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортного засобу відсторонено шляхом паркування без порушень ПДР України.

Справа відносно ОСОБА_1 надійшла до суду 15.10.2024 року та була призначена до розгляду на 05.12.2024 року.

Відповідно до заяв від 25.11.2024 року та 29.11.2024 року ОСОБА_1 ознайомлений з матеріалами справи та отримав диск з відеозаписом правопорушення.

У судове засідання призначене на 05.12.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання призначене на 08.01.2025 року ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи для укладення договору з адвокатом про надання правової допомоги.

У судові засідання призначені на 27.02.2025 року та 20.03.2025 року ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою, однак підтверджуючих документів суду не надав.

07.04.2025 року ОСОБА_1 до суду не з`явився був належним чином повідомлений шляхом СМС повідомлення на номер мобільного телефону вказаний у відповідній заяві, а також шляхом розміщення оголошення про час і місце розгляду справи на офіційному веб-порталі суду, будь яких заяв не надав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді й утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Судом вже неодноразово відкладався розгляд справи про адміністративне правопорушення, тому суд розцінює це виключно як спробу уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та строків притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому суд зазначає, що у рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд звертає увагу на недопустимість затягування розгляду справи з необґрунтованих причин, які можуть бути розцінені судом, як безпідставні та наслідком розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

В матеріалах справи наявне підтвердження, щодо повідомлення ОСОБА_1 про необхідність прибути в судове засідання, тому суд приходить до переконання, що його неявка в судове засідання, направлена на безпідставне затягування розгляду справи, а тому, суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності ОСОБА_1 . Крім того, при розгляді справ за ч.2 ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою ( ст.268 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності та взаємозв`язку надані докази, наявні фактичні дані, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення № 140323 серії ЕПР1 від 01.10.2024 року, рапортом працівника поліції, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.10.2024 року, довідкою про повторність за ст. 130 КУпАП, відеозаписом з місця події.

Відповідно до оглянутого відеозапису убачається, що 30.09.2024 року у нічний час доби автомобіль УПП певний час переслідував транспортний засіб BMW-5231 номерний знак НОМЕР_2 по вулицях, та який зупинився у дворах житлового будинку по пр. Інженера Преображенського, 29. З автомобіля, з пасажирських місць вибігли чоловіки і втекли, у автомобілі залишився ОСОБА_1 , який стверджував, що не він керував транспортним засобом. Працівники УПП повідомили ОСОБА_1 про ознаки наркотичного сп`яніння і запропонували йому пройти відповідний огляд у медичному закладі. Своїми діями ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду у медичному закладі. Згодом до автомобіля, після дзвінка ОСОБА_1 по мобільному телефону, на місце підійшов чоловік який назвався ОСОБА_2 , і якого ОСОБА_1 фактично змусив визнати, що той був за кермом, а потім втік. Пояснення зафіксовані на відеозаписі чоловіка на ім`я ОСОБА_2 суд сприймає критично, так як останній спочатку не підтверджував факт свого знаходження за кермом, не зміг достовірно пояснити де він ймовірно керував автомобілем та вказав, що в нього відсутнє свідоцтво на право керування транспортними засобами, і за зовнішніми ознаками схожий на одну із осіб які втекли із автомобіля, з пасажирських місць, після зупинки.

З динаміки розвитку подій 30.09.2024 року, поведінки ОСОБА_1 і іншого чоловіка у даній ситуації, убачається, що ОСОБА_1 штучним створюванням собі алібі, намагався уникнути притягнення до адміністративної відповідальності, та відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Будь яких клопотань про виклик і допит свідків, до суду не надходило.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, передбачених ст. 17 КУпАП, не встановлено.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дії правопорушника ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.2 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, повторно протягом року.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч.2 ст.130 КУпАП є безальтернативною, а ч.2 ст.33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Крім того суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», від 29.06.2007 року, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу, та позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, враховуючи те, що транспортний засіб йому не належить, так як на переконання судді, саме такий вид стягнення буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України та для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Керуючись ст.130 ч. 2, 221, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП. НОМЕР_1 , винуватим у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилученням транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником в прибуток держави не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу за наступними реквізитами: Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код ЕДРПОУ отримувача: 37941997; Номер рахунку отримувача: UA0008001.

У разі несплати впродовж 15 днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, на підставі ст. 308 КУпАП стягнути у примусовому порядку з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу, тобто 81 600 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП. НОМЕР_1 , судовий збір (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) в розмірі 605,60 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: І.Г. Кучерук