Справа № 163/635/25
Провадження № 3/163/423/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю секретаря судового засідання Кузьміної А.В.,

представника Волинської митниці Федчишиної С.Ф.,

особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

захисника Багірова Р.А.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0057/20500/25 про притягнення до відповідальності за ч.6 ст.481 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , як керівник компанії "Poltek SP.Z O.O.", не вжив необхідних заходів для своєчасного вивезення за межі митної території України транспортного засобу комерційного призначення напівпричіпа марки "Zremb PC 130", номерний знак НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , який ввезений на митну території України відповідно до ч.2 ст.108 МК України 17 лютого 2023 року через митний пост «Краківець-Корчова» Львівської митниці водієм ОСОБА_2 в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 09 березня 2023 року, внаслідок чого перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу більше ніж на 30 діб, що було виявлено 18 лютого 2025 року під час вивезення цього транспортного засобу за межі митної території України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушення визнав просив застосувати стягнення у виді конфіскації напівпричепа.

Захисник Багіров Р.А. висловив позицію, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв митницю про те, що напівпричіп має поломку гальмівної системи та самостійно рухатися не може та перебуває на території ПП «Транс-Атлас» на ремонті. А тому не мав прямого умислу щодо вчинення правопорушення та не вивезення транспортного засобу встановлений строк.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти на останнього стягнення в межах санкції ч.6 ст.481 МК України, стягнути судовий збір.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном серії ВМ № 263313, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , заявою № 04 від 27.01.2025, довідкою від 18.02.2025, заказ-наряд № 1571 від 18.12.2024, акт виконаних робіт № 3396 від 18.12.2024, заказом нарядом № 1800 від 14.04.2023, актом виконаних робіт № 725 від 14.04.2023, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, довіреністю від 19.02.2025, службовою запискою, даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, заявою ОСОБА_4 .

Згідно із ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення (ч.1 ст.108 МК України).

Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені (ч.2 ст.108 МК України).

З урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про продовження строку тимчасового ввезення, про причини та підстави такої відмови (ч.2 ст.108 МК України).

За змістом ч.4 ст.108 МК України якщо транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України внаслідок дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час дії таких обставин.

У частині 1 статті 192 МК України визначено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст.112 МК України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частинами третьою та п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил … при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.

Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Із аналізу приєднаних до матеріалів справи доказів та з`ясованих на їх підставі фактичних обставин вбачаються підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 як керівник компанії "Poltek SP.Z O.O." є належним суб`єктом адміністративної відповідальності за несвоєчасне вивезення напівпричепа за межі митної території України.

Обставин, що об`єктивно та відповідно до закону перешкоджали б ОСОБА_1 вжити заходів для своєчасного виконання зобов`язання реекспорту напівпричіпа по справі не встановлено. При цьому доказів того, що він з приводу порушення строку вивезення транспортного засобу з 18.12.2024 звертався в митні органи відповідно до положень МК України, порушник не надав.

Враховуючи передбачену законом санкцію, вилучення транспортного засобу, який є предметом порушення митних правил, стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у виді конфіскації транспортного засобу.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Щодо стягнення витрат митниці за зберігання товарів, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Із довідки про витрати Волинської митниці вбачається, що строк з дати розміщення товару на складі 21.02.2025 по дату розгляду справи 10.04.2025 становить 49 днів, а вартість такого зберігання становить 59 656 гривень 23 копійок.

Оскільки стягнення таких витрат, хоча й не є мірою відповідальності в розумінні ст.23 КУпАП, однак вимагає певних майнових затрат особи, які в цьому випадку є неспівмірними призначеному стягненню, а тому суд вважає, що справедливим і розумним не стягувати такі витрати.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, і накласти на нього стягнення у виді конфіскації у власність держави напівпричіпа марки "Zremb PC 130", номерний знак НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , вартістю 173351,19 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета