ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року селище Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.121, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2025 року о 13:03 годині, ОСОБА_1 , знаходячись на автодорозі Т-20-10, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1. «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

Крім того, 24 січня 2025 року о 13:03 годині, ОСОБА_1 , знаходячись на автодорозі Т-20-10, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , без переднього бампера, який передбачений конструкцією транспортного засобу, чим порушив п.31.4.7. «е» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне об`єднати, вказані вище справи в одне провадження.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 та ч.2 ст.126 КУпАП, визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення. У скоєному щиро розкаюється, запевняє, що більше такого не повториться.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 його мати ОСОБА_2 подала до суду клопотання в якому просила застосувати до її сина захід впливу у виді попередження.

Приймаючи рішення по даній справі, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, та законного представника дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, приходить до висновку, про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 та ч.2 ст.126 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.п. «а» п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

Згідно положень п.34.1 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема: п.п. «е» п. 31.4.7. Інші елементи конструкції: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики;

Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, окрім визнання ним своєї вини, також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №229027 від 24 січня 2025 року, серії ЕПР1 №229034 від 24 січня 2024 року, в яких встановлено обставини вчинення правопорушень. До протоколу додано відеозапис;

- матеріалами відеофіксації, доданими до протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №229027 від 24 січня 2025 року, серії ЕПР1 №229034 від 24 січня 2025 року;

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушення передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, повністю підтверджена під час судового розгляду наявними в справі та дослідженим судом доказами.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення є щире розкаяння винного та вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи все вищезазначене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколах про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.1 «а», п.п. «е» п. 31.4.7. Правил дорожнього руху, і наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП.

Санкція ч.1 ст.121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, яка полягає в накладенні штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч.2 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, яка полягає в накладенні штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, що, відповідно до п.4 ч.1 ст.34 КУпАП, є обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, а також не має самостійного заробітку (доходу), оскільки не працює.

Відповідно до ст.24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років може бути застосований такий вплив заходу, як попередження.

Згідно з ч.2 ст.13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Враховуючи обставини правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який проживає з батьками, обставини, що пом`якшують відповідальність - визнання вини та щире розкаяння у вчиненому, вчинення адміністративних правопорушень вперше, характеризується позитивно, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, те що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, враховуючи його щире каяття, суд вважає, що відносно останнього можливо застосувати захід впливу у виді попередження.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП, не є адміністративними стягненнями в розумінні ст.23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку. Тому, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, стягнення судового збору не допускається.

Керуючись ст.ст.24-1, 34, ч.1 ст. 178, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

УХВАЛИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №604/168/25 (провадження №3/604/127/25) та №604/169/25 (провадження №3/604/128/25) відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП та присвоїти об`єднаній справі №604/168/25 (провадження №3/604/127/25).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП та застосувати до нього захід впливу, передбачений ст.24-1 КУпАП у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.Б. Сташків