ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/3315/25

Пров. №3/766/2391/25

09.04.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: Рябцевої М.С.,

за участю секретаря: Соколової К.О.,

прокурора: Спіженко О.Б.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ( в режимі відеоконфенерції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, заміжньої, з вищої освітою, громадянки України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на момент вчинення правопорушення працювала на офіцерських посадах Управління Служби Безпеки України,

-за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(далі по тексту КУпАП), -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , перебуваючи на офіцерських посадах в Управлінні Служби Безпеки, тобто будучи суб`єктом декларування та відповідальності, згідно зі ст. 1 та п. п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) та приміткою до ст. 172-6 КУпАП у порушення вимог, передбачених ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 Прикінцевих положень Закону несвоєчасно (08.01.2025 о 12.45 годині) без поважних причин, маючи при цьому фізичні та технічні можливості, подала на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік (після звільнення).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1ст.172-6КУпАП як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнала повністю, не заперечувала проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією та притягнути останнього до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №17/2025 від 03.03.2025, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік (після звільнення) та положення Закону (ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 Прикінцевих положень), порушення яких він допустив, що має своїм наслідком настання відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП;

-копією Деклараціїна ім`я ОСОБА_1 з відкритої частини Єдиного державного реєстру Декларацій, за змістом якої остання подала Щорічну декларацію за 2021 рік (після звільнення) 08.01.2025 о 12.45 годині;

- повідомленням про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 31.12.2024 № 4299/55/120/01-2024, відповідно до якого уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції повідомлено про встановлення факту несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: щорічної декларації (після звільнення) за 2021 рік ОСОБА_1 ;

- відповіддю Управління Служби безпеки України в Херсонській області від 29.01.2025 року № 71/6/373/597;

- поясненнями ОСОБА_1 від 20.01.2025 року, в яких вона визнає факт несвоєчасної подачі декларації;

- Довідкою Внутрішньо Переміщеної особи на імя ОСОБА_1 .

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіхобставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону офіцерські посади УСБУ є суб`єктами відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією. Відповідно до ст. 1 Закону суб`єктами декларування є особи, зазначені упункті 1,підпунктах «а»,«в»-«ґ`пункту 2,пункті 4частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Таким чином ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та відповідальності, оскільки на неї поширюється дія Закону.

Встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу корупційного правопорушення має відбуватись через призму оцінки норми ст. 45 Закону, відповідно до якої особи, зазначені упункті 1,підпунктах «а»,«в»-«ґ`пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування(далі декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством (ч. 1 ст. 45 Закону).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 45 Закону передбачено, що особи, зазначені упункті 1,підпунктах «а»,«в»-«ґ`пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а»,«в»-«ґ`пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленомучастиною першоюцієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (п. 2 ч. 2 ст. 45 Закону).

Установлено, що особи, які у 2021-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно дост. 45цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинностіЗаконом України«Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01.2024. Суб`єкти декларування, зазначені уч. ч. 7-14 ст. 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені ч. ч. 7-14 ст. 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше (п. 2-7 Прикінцевих положень Закону).

З огляду на викладену норму, на осіб, зазначених в ній, покладено обов`язок подання декларації, за несвоєчасне подання якої без поважних причин і передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Отже, необхідним є встановлення в першу чергу факту несвоєчасності подання декларації, тобто поза строком визначеним законом.

Отже, з огляду на викладене ОСОБА_1 на виконання вищенаведених норм була зобов`язана в період до 31.01.2024 включно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, так після звільнення, проте відповідної вимоги не дотрималась.

Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку, що факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду. Досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, допущеного ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ставити їх під сумнів жодних підстав немає. Так остання допустила порушення вимог ст. 45 Закону, з урахуванням положень п. 2-7 Прикінцевих положень, не подавши відповідну декларацію у встановлені законом строки.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, суспільну небезпечність діяння, особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення не притягувалась, суд вважає за необхідне накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі визначеному санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Відповідно дост. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 172-6, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 45, п. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення,пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

(Номер рахунку (IBAN): UA0021451, ОдержувачГУК у Херсонській обл./Херсонській ра-он 21081100, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом10 (десяти) днівз дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяМ. С. Рябцева