Справа № 571/578/25
Провадження № 3/571/462/2025

10 квітня 2025 року с-ще Рокитне
Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Комзюк А.Ф., при секретарі судового засідання Богданець О.М., за участі ОСОБА_1 , захисника - адвоката Беляновського Р.Ю. (в режимі відеоконференції), розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП не встановлено, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЧЦП № 043519 від 24.12.2024: «24.12.2024 р. о 12 год. 15 хв. на території Березівської ОТГ, Сарненського р-ну, Рівненської обл., на напрямку Заболоття (Укр.) дзержинськ (рб) 150 м до лінії державного кордону та прикордонного знаку №0854 прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» було виявлено 2-х гр.України: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 які намагалися незаконно перетнути державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску. Своїми діями гр. ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України чим порушив вимоги ст.9 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 р, тобто вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.».
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 204-1 КУпАП.
21 березня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Беляновський Р.Ю. надіслав до суду письмові пояснення у яких зазначив, що 24.12.2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» повертався із міста Рівне додому та по дорозі заїхав до свого знайомого в с.Блажове ОСОБА_2 та разом поїхали у с.Старе Село за місцем проживання ОСОБА_1 .. По дорозі, а саме в с.Заболоття ОСОБА_1 зупинив автомобіль для справляння природних потреб. В цей час до місця його зупинки під`їхав інший автомобіль із прикордонним нарядом.
У подальшому у ході особистого спілкування із інспектором прикордонної служби та ОСОБА_1 , а також його товаришем ОСОБА_2 на них було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Проте, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст..256 КУпАП, оскільки у ньому не зафіксовано конкретних дій ОСОБА_1 , які були вчинені останнім з метою незаконного перетину кордону. Сам по собі факт його перебування у населеному пункті ОСОБА_3 у межах прикордонної смуги за 150 м до ДК не свідчить про наявність наміру вчинити правопорушення, а рапорт інспектора прикордонної служби фактично дублює інформацію викладену у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вважає, що жодних доказів у підтвердження того, що ОСОБА_1 мав намір перетнути кордон не має та фактиними обставинами не підтверджується.
ОСОБА_1 має дружину та маленьку доньку, що свідчить про міцні соціальні зв`язки у місці свого проживання.
Крім того, на момент зупинки прикордонною службою у ОСОБА_1 при собі не було іноземної валюти для проживання за кордоном, особистих речей, окрім тих в які він був одягнутий, також не було закордонного паспорта.
Зміст довідки щодо проведення первинного опитування, яка долучена до матеріалів справи містить припущення «…особи можливо підпадають під категорію, яка має намір незаконно перетнути державний кордон України в республіку білорусь…».
Тобто жодних ознак, які б вказували на реальність намірів ОСОБА_1 та його приятеля ОСОБА_2 на перетину державного кордону України.
Вважає, що в діях ОСОБА_1 не було жодних ознак, які б свідчили про реалізацію спроби безпосереднього перетинання державного кордону.
Покликаючись на вищевикладене просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини не визнав та пояснив, що дійсно 24.12.2024 року їхав додому в с.Старе Село разом із своїм товаришем ОСОБА_2 на його автомобілі. По дорозі біля села Заболоття зупинилися по потребі. В той час до них під`їхали працівники прикордонної служби та запропонували надати для перевірки військово-облікові документи. Оскільки в нього особисто не було додатку «Резерв +» та не було при собі військово-облікових документів, з прикордонниками поїхав на заставу в с.Березове. Наміру перетинати кордон не мав, і про це повідомляв працівників ДПС, повідомляв, що їхав у Старе Село, оскільки там живе з дружиною та донькою. Прикордонники повідомили, що відносно нього будуть складені матеріали про відсутність військово-облікових документів, за яке передбачено штраф у розмірі 850 гривень, який він сплатив. Однак, при складенні матеріалів за ч.2 ст.204-1 КУпАП, йому не пропонували дати письмові пояснення.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Беляновський Р.Ю. доповнив, що протокол відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП складений безпідставно, оскільки ОСОБА_1 наміру перетинати кордон не мав, а у матеріалах справи відсутні будь-які докази, а довідка про проведення первинного опитування містить припущення. Підтримує надані письмові пояснення та просив провадження у справі закрити за відсутності події у складу адміністративного правопорушення.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника, захисника, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.
Об`єктивна сторона даного правопорушення, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у групі осіб здійснив спробу незаконного перетину кордону України поза встановленим пунктом пропуску.
Разом з тим, матеріали справи не містять належних та достовірних доказів у підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив дане адміністративне правопорушення.
Суд вважає, що сам факт прямування особи в населений пункт, який розташований на межі кордону України з іншою країною не вказує на його перетин або спробу перетнути кордон. Більш того, уповноважена особа ДПСУ при складенні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 не врахувала, що останній проживає в населеному пункті , який межує з територією республіки Білорусь.
Суд наголошує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність у її діях складу та події адміністративного правопорушення. При цьому, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» у цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у ньому.
Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вказаних обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Положеннями п.1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247,280,283,284 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Суддя А.Ф.Комзюк