ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2489/25
провадження № 3/753/1720/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 05 лютого 2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16 січня 2025 року серії ЕПРТ № 222125, водій ОСОБА_1 16 січня 2025 року, о 01 год. 24 хв., за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, керував транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду у встановленому законом порядку за допомою тесту «Драгер» та у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився на бодікамеру поліцейського.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання призначенні на 20 лютого 2025 року, 05 березня 2025 року та 17 березня 2025 року ОСОБА_1 та його адвокат Змаженко О.Д. не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення були повідомлені належним чином, завчасно до початку судового розгляду за допомогою SMS-повідомлення.

На всі згадані вище судові засіданні від адвоката Змаженка О.Д. суд отримав клопотання про відкладення у зв`язку із зайнятістю у інших судових процесах, не надаючи при цьому жодних підтверджень.

З урахуванням тих обставин, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності та його адвокат були належним чином повідомленні про дату та час судових засідань, з моменту надходження справи суд не отримував будь-яких заперечень на матеріали справи, суддя вважала за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його адвоката, оскільки безпідставне, умисне затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким зокрема є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а також завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення, зокрема щодо своєчасного розгляду справи (ст. 245 КУпАП).

Суддя також звертає увагу на те, що заяви та клопотання подаються до суду завчасно, але не пізніше 24 годин до судового засідання, аби суд мав можливість визначити час, необхідний для їх вирішення, однак в цій ситуації адвокатом Змаженком О.Д. було подано клопотання з менш ніж годину до початку судового засідання, що вочевидь не узгоджується із сталими вимогами щодо своєчасності заявлення такого роду клопотань.

У той же час, ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕЕД № ЕПР від 16 січня 2025 року, складений стосовно ОСОБА_1 ; картка обліку адміністративного правопорушення; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції; «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 ; відеозапис з бодікамери поліцейського.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Інструкції).

Суддею перевірено долучені до матеріалів справи докази стосовно ОСОБА_1 та не встановлено порушень при їх оформлені.

При дослідженні під час розгляду справи, суду відеозапису з нагрудної камери вбачається, що працівниками поліції зупинений транспортний засіб «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Суддею встановлено, що підставою для зупинки водія ОСОБА_1 стало керування ним автомобілем під час комендантської години, що до того ж не заперечувалось останнім.

Далі, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівники поліції оглядають його автомобіль, спілкуються з приводу його зупинки, працівник поліції пропонує останньому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою тесту «Драгер» або у медичному закладі, так як у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (05 хв. 15 с. відеозапису).

З матеріалів відеозапису чітко вбачається, що працівник поліції зазначає про можливість пройти огляд за допомогою тесту «Драгер» або поїхати у медичний заклад і пройти огляд у лікаря, або ж у особи є право відмовитися від проходження такого огляду.

Пропозиція пройти огляд була доведена до відома особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Також працівником поліції був наданий час на прийняття відповідного рішення.

Потім працівниками поліції вдруге було до відома ОСОБА_1 можливість пройти огляд на стан сп`яніння. Особа яка притягається до адміністративної відповідальності декілька разів уникаючи спілкування з працівниками поліції не надає чіткої відповіді (10 хв. 00 с. відеозапису).

Після цього, працівники поліції в черговий раз (третій) пропонують пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 уникає відповіді на запитання, продовжуючи розповідати заперечення щодо зупинки транспортного (12 хв. 00 с. відеозапису).

Отже, із поведінки ОСОБА_1 зафіксованої на відеозаписі, вбачається його принципове не бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суддя нагадує, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол стосовно ОСОБА_1 є як раз відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Після отримання категоричної відмови проходити огляд у встановленому законом порядку, працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснено, що за відмову від проходження такого огляду передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є порушенням п. 2.5 ПДР України, за що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Також на відеозаписі зафіксовано як працівники поліції намагались роз`яснити права ОСОБА_1 та місце розгляду справи (31 хв. 00 с. відеозапису).

Отже, на бодікамері працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, у той же час, суддя зазначає, що відеофіксація велася безперервно.

Суддя вважає, що докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

Отже, з огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу в розмірі, що передбачено цією санкцією, із позбавленням права керувати транспортними засобами, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО