Справа 573/215/25
Номер провадження 3/573/131/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 квітня 2025 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Черкашина М.С., з участю секретаря с/з Терещенко О.В., представника Мамай А.С., розглянувши клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Білопільського районного суду Сумської області перебуває на розгляді справа про адміністративне правопорушення № 573/215/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 cт. 130 КУпАП згідно протоколу серії ААД № 783050 від 02.02.2025.

25 березня 2025 від ОСОБА_1 на електронну пошту суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до його звільнення з військової служби.

Клопотання обґрунтоване тим, що він є військовослужбовцем ЗСУ, призваний в порядку мобілізації на період військового стану та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 з 21.05.2022 року. Зазначає, що він категорично не погоджується з прапорушенням, а участь захисника не може виправдати розгляд справи за його відсутності, оскільки він не наділений повноваженнями надавати пояснення по справі замість нього. Враховуючи вказані обставини, посилаючись на вимоги ст. 335 КПК України, ст. 6 Конвенції ОСОБА_1 просить зупинити провадження у справі.

07 квітня 2025 року у судовому засіданні представник ОСОБА_2 , який брав участь у справі у режимі відеоконференції, клопотання підтримав.

Заслухавши думку представника, вивчивши клопотання та долучені документи, суд приходить до наступного висновку.

Так, особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Як вбачається з положень п.7 ч.2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано порядок зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Оскільки інші кодекси України, зокрема, Кримінальний процесуальний кодекс України, містить відповідні правові норми, тому при розгляді даного питання може застосовуватись аналогія закону.

Тобто, якщо певні правовідносини не врегульовані законом, суд може застосовувати закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

01.05.2022 законодавцем були внесені зміни у чинний КПК щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану. У КУпАП такі зміни цим законом не були внесенні. Це свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану.

Це обумовлено тим, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до КПК участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою.

На відміну від провадження у справі про адміністративне правопорушення, де визначено ч. 2 ст. 268 КУпАП, що участь особи є обов`язковою в окремих випадках. Стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить. Враховуючи наведене, застосування норм КПК до правовідносин у даній справі за аналогією закону не вдається можливим.

Слід також зауважити, що строки притягнення до кримінальної відповідальності є більш тривалими ніж строки накладення адміністративного стягнення та порядок їх обчислення є різним. Так, у КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до положень п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" у випадку відкладення розгляду справи про адміністративні правопорушення за клопотанням учасників судового розгляду строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 КУпАП, обчислюється починаючи з дня вчинення адміністративного правопорушення, а при триваючому правопорушенні - починаючи з дня його виявлення. Можливість зупинення цього строку у зв`язку з перенесенням розгляду справи не передбачено, крім випадку, визначеного частиною четвертою статті 277 КУпАП, якою передбачено лише можливість зупинення строків розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до ст.6 ЄКПЛ кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім цього, слід зазначити, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення є не реабілітуючою підставою і закриття провадження з цих підстав не відповідатиме інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У постанові Верховного Суду України від 7 жовтня 2015 року в справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

Постановою Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі №6-1957цс16 висловлено позицію, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Суд не вбачає перешкод для продовження розгляду справи, оскільки в разі неможливості прибути в судове засідання особисто, особа, що притягується до адміністративної відповідальності особа, не позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи, заперечення проти доказів наданих поліцейськими, докази на їх спростування, а також користуватись послугами представника/захисника, якому надати всі права щодо їх захисту, що може бути достатнім для здійснення ефективного захисту та його подальшої участі у розгляді справи.

ОСОБА_1 скористався кваліфікованою допомогою захисника, який діє в його інтересах та має всі можливості подати суду пояснення, клопотання та докази у даній справі.

Також слід зазначити, що положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, в разі неявки особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд може провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Таким чином, зважаючи на відсутність процесуально-визначених КУпАП підстав для зупинення провадження у справі, одночасно враховуючи, що суд вживає всіх заходів для здійснення судочинства в умовах введеного воєнного стану, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у вказаній справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 8, 23, 268, 278-279 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення № 573/215/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя