Провадження №: 3/336/1405/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., за участі потерпілої ОСОБА_1 , законного представника потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, після доопрацювання, надійшли матеріали справи з протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, складеним щодо ОСОБА_3 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 27 січня 2025 року приблизно о 11.00 годині за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , 2010 року народження, а саме висловлювала словесні образи, кричала, принижувала, виражалась нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої та порушила п.п. 7 п. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, викликалась до суду шляхом направлення СМС-повістки на номер телефону, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, про причини неявки суд не повідомила.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41 «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Потерпіла ОСОБА_1 повідомила суду про те, що 27.01.2025 року вона перебувала разом із матір`ю та сама почала скандал після того, як прийшли працівники соціальної служби, ОСОБА_1 почала на них кидатись. При цьому, поліцію викликали саме працівники соціальної служби та вона не вбачає наявність вини у діях матері.

В якості свідка також була допита законний представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка зазначила про те, що до їх місця мешкання прийшла ОСОБА_3 , яка позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_1 , водночас продовжує спілкватись із донькою. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 пішли гуляти, потім прийшли працівники соціальної служби та ОСОБА_1 почала конфлікт з працівниками соціальної служби. Між матір`ю дитини та працівниками соцслужби також виник конфлікт.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення суд виходить з наступного.

Відповідальність за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Згідно з положенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З досліджених доказів судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 27.01.2025 року звернулась до поліції з вимогою вжити заходи до її доньки ОСОБА_3 , яка 27.01.2025 року приблизно о 11.00 годині за адресою: АДРЕСА_1 кричала та ображала образливими словами свою доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча вона позбавлена батьківських прав, а ОСОБА_2 є офіційним опікуном дитини.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 , 27.01.2025 року вона відпустила свою онуку ОСОБА_1 , який приходиться опікуном, до її матері ОСОБА_3 , яка позбавлена батьківських прав, щоб вони побачились, але коли її онука повернулась додому, вона повідомила, що матір кричала на неї, ображала образливими словами та принижувала.

Як вказано у письмових поясненнях ОСОБА_1 , 27.01.2025 року приблизно о 11.00 годині вона була у своєї біологічної матері ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та за даною адресою вона почала на неї кричати, ображати та принижувати.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 , 27.01.2025 року приблизно о 11.00 годині до неї прийшла донька, яка мешкає за іншою адресою разом із бабусею опікуном, оскільки ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав. Вона з дочкою за місцем свого мешкання добре проводять час, все спокійно було, конфліктних ситуацій в них не виникало та на доньку голос не підвищувала. Домашнього насильства відносно доньки не вчиняла. Потім її доньці зателефонувала бабуся, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та повідомила, що прийшли жінки з соціальної служби та донька помінялась в обличчі, побігла додому. Що саме бабуся сказала надалі в розмові, їй невідомо. З донькою ОСОБА_3 проводить час спокійно та врівноважено.

При цьому працівниками поліції не здійснено опитування інших осіб, які б були очевидцями подій (представників соціальної служби), а надані потерпілою та її законним представником пояснення в судовому засіданні спростовують викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

Окрім цього, письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності також не підтверджується вчинення ОСОБА_3 будь-яких дій відносно неповнолітньої ОСОБА_1 , які б підпадали під ознаки домашнього насильства.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_3 відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року