Справа № 161/4870/25
Провадження № 3/161/1841/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Корнійчук А.А.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Мазурика П.А.,

іншого учасника ДТП ОСОБА_2 ,

захисника іншого учасника ДТП ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

-за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 08.03.2025 року о 13 год. 58 хв. в м. Луцьк, проспект Соборності, 18, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміни, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes-Benz B250E», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що 08.03.2025 року він з дружиною виїхав з дому в напрямку проспекту Соборності, виїхали на проїжджу частину, 50 м від будинку, їхали приблизно 20-30 км/год. Зазначає, що роз`їзд автомобілів був вузький, коли він порівнявся з припаркованим автомобілем марки «Mercedes-Benz B250E», д.н.з. НОМЕР_2 , відчув удар в правий бік автомобіля, після чого через декілька метрів він зупинився та побачив, що двері іншого транспортного засобу були відкриті.

Захисник ОСОБА_1 Мазурик П.А. підтримав пояснення свого довірителя. Крім того, суду пояснив, що механізм зіткнення автомобілів з пояснень іншого учасника ДТП не відповідає пошкодженням транспортних засобів. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні, суду пояснила, що її автомобільмарки «Mercedes-Benz B250E», д.н.з. НОМЕР_2 , був припаркований, вона подивилась в бокове дзеркало чи немає автомобілів, відкрила двері, та потягнулась за сумкою, після чого почула удар і побачила, що транспортний засіб «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 , зіткнувся з дверцятами її автомобіля, які внаслідок зіткнення вигнулись в інший бік, а автомобіль «Renault Duster» не зупинившись проїхав ще 2-3 метри. Просила визнати винним ОСОБА_1 , оскільки, не вбачає своєї вини у скоєнні ДТП.

Захисник іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , вказав, що пошкодження автомобіля «Renault Duster», а саме: передній правий бампер з правої сторони, дзеркало з правої сторони та ін. пошкодження підтверджують пояснення ОСОБА_2 , що двері вже були відкриті, а тому інший учасник ДТП рухаючись автомобілем «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 , їх не побачив. Просить визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні ДТП та притягнути його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, іншого учасника ДТП та його захисника, свідка, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність учасників дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 265913 від 08.03.2025 року (далі протокол) вбачається, що 08.03.2025 року о 13 год. 58 хв. в м. Луцьк, проспект Соборності, 18, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміни, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes-Benz B250E», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.1).

Наведене об`єктивно підтверджується також схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2).

Відповідно до вищевказаного протоколу ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних в розумінні закону доказів на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає, правопорушником в ході розгляду справи надано не було.

Доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, оскільки ДТП сталася з вини іншого учасника - ОСОБА_2 , яка відкрила двері свого автомобіля, не переконавшись у безпечності такого маневру, суд до уваги не приймає, оскільки, вони є припущеннями і не підтверджуються жодними належними доказами, виходячи з наступного.

Зокрема, схема ДТП підписана обома учасниками і жодних зауважень, в тому числі, щодо невідповідності внесених у неї даних, під час її складання не вносилося. Із схеми місця ДТП вбачається, що на ній зафіксовано: місце зіткнення, ділянку дороги, на якій відбулось ДТП; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини, а також пошкодження, які автомобілі отримали внаслідок ДТП (а.с.2).

Крім того, із фотографій з місця пригоди, з яких вбачається, що у автомобіля марки «Mercedes-Benz B250E» пошкодженні ліві двері, переднє ліве крило, передня ліва стійка, лівий нижній поріг та лакофарбове покриття, а у автомобіля марки «Renault Duster» пошкоджені задній бампер, задні праві та передні двері, дзеркало з правого боку, переднє праве крило, лакофарбове покриття, передній бампер з правої сторони (а.с.3,22-26).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 08.03.2025 року, він перебував біля місця події, та побачив, що у автомобіля «Mercedes-Benz B250E», що був припаркований відкриті двері, у той час рухався автомобіль «Renault Duster», який через 2-3 секунди, здійснив удар у відкриті двері автомобіля «Mercedes-Benz B250E», проїхавши ще 2-3 метри після удару.

Окрім того, із фототаблиць з місця ДТП, що долучені до матеріалів справи, також вбачається, що розташування транспортних засобів на дорозі, та характер їх пошкоджень свідчать про те, що зіткнення вищевказаних транспортних засобів відбулось саме через неуважність та недотримання безпечної дистанції автомобілем «Renault Duster», під керуванням ОСОБА_1 , та порушення останнім вимог п. 13.1 ПДР, що відповідно і стало причиною ДТП (а.с.3, 22-26).

Оскільки удар відбувся внаслідок наїзду автомобіля «Renault Duster» своєю правою передньою частиною у ліві двері автомобіля «Mercedes-Benz B250E», що спричинило загинання цих дверей в інший бік.

Також, із схеми місця ДТП вбачається, що у місці зіткнення автомобілів, ліворуч від автомобіля «Renault Duster», ширина проїзної частини становить 1,15 м (а.с.2). А тому, на думку суду, ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість запобігти ДТП, у разі руху лівіше для забезпечення більшої безпечної дистанції із припаркованими автомобілями.

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 , повинен був вибрати таку безпечну дистанцію, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним. Однак, цих вимог не дотримався, чим порушив п.п.13.1 ПДР України.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю доведена в судовому засідання, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 265913 від 08.03.2025 року, схемою місця ДТП від 08.03.2025 року, фототаблицями з місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , від 08.03.2025 року.

Враховуючи наведене, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, внаслідок порушення п. 13.1 ПДР України.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи захисника не спростовують вищезазначені висновки суду.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, всі обставини справи та дані про особу правопорушника.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність суд по справі не вбачає.

Враховуючи характер та ступінь небезпеки вчиненого, а також ті обставини, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання, з метою попередження вчиненню нових правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченому санкцією статті 124 КУпАП.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, на підставі ст. 124 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк