Справа № 214/2761/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 квітня 2025 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2025 о 16 год. 32 хв. громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Sorento д.н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі вул. Володимира Великого, 40, будучи позбавленим права керування транспортними засобами згідно рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу строком на 3 роки. Правопорушення вчинено повторно протягом року, притягався до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП від 26.10.2024. Зафіксовано на нагрудні відеореєстартори : 475609, 475600. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. При цьому, останній достеменно був обізнаний про перебування в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області справи про адміністративне правопорушення щодо нього, про що свідчить отримання останнім смс- повідомлення та його особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що зі сторони ОСОБА_1 вбачається явне ухилення від явки до суду з метою затягування строків притягнення до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення.

Так, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, справа призначалася до розгляду, порушник не з`явився до суду, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними. З метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 оскільки положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 282380 від 26.03.2025, згідно якого 26.03.2025 о 16 год. 32 хв. громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Sorento д.н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі вул. Володимира Великого, 40, будучи позбавленим права керування транспортними засобами згідно рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу строком на 3 роки. Правопорушення вчинено повторно протягом року, притягався до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП від 26.10.2024. Зафіксовано на нагрудні відеореєстартори : 475609, 475600. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 ПДР України;

- рапортом;

- довідкою з бази ІПНП НП України, відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія;

- відеозаписом;

- краткою обліку адміністративного правопорушення;

- адмінпрактикою.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Так, відповідно до п. 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Так, під час вивчення матеріалів справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами, повторно протягом року, керував автомобілем Kia Sorento д.н.з. НОМЕР_1 .

Отже, приймаючи до уваги викладене, дослідивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи ОСОБА_1 , його матеріального становища та інших вимог ст.33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, вважаю за необхідне накласти на винного адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

Оскільки, відповідно до матеріалів справи, власника транспортного засобу встановити не можливо, то суд дійшов висновку, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, питання про вилучення транспортного засобу не вирішується.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 24, 27, 33-35, 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, 245, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Сіденко С.І.