Справа № 932/2283/25
Провадження № 3/932/847/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Орчелота А.В., розглянув матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Відділення поліції №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Криничувате Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянки України, працюючої провідним бухгалтером в Торгово-промисловій палаті, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , якій роз`яснені права відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до повідомлення директора Дніпровського ліцею №137 від 30.01.2025 року ОСОБА_1 - не повною мірою виконує свої батьківськи обов`язки, передбачені ст.150 Сімейного кодексу України щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розмальовував хлоп`ячий туалет та стіни закладу освіти Дніпровського ліцею №137. Таким чином, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, вину визнала, зазначивши про те, що шкоду заподіяну її сином навчальному закладу, було повність усунуто, шляхом змивання намальованих графіті.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частина 1 статті 184КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Дослідивши матеріали адміністративної справи вважаю, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №403512 від 14 лютого 2025 року; письмовим клопотанням директора Дніпровського ліцею №137 ОСОБА_3 ; та іншими матеріалами справи.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, є необхідними дотримання вимог статей 23,33КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст.22КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справи, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Вирішення питання про застосування положень ст.22КУпАП суд вирішує з урахуванням узагальнення судової практики Верховного Суду щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Дотримуючись принципу співмірності між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка протягом останнього року до адміністративної відповідальності не притягувалась, усвідомлення протиправності своєї поведінки і визнання нею своєї провини у скоєні правопорушення, приймаючи до уваги її відношення до вчиненого, відсутність наслідків та матеріальної і моральної шкоди, вважаю, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним і останню слід звільнити від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст.22,184 ч. 1, 284КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

На підставі ст.22КУпАП - ОСОБА_1 - звільнити від адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184КУпАП, в силу малозначності вчиненого і оголосити їй усне зауваження.

Відповідно до ч.1 ст.184КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська А.В. Орчелота