провадження №3/389/308/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли із відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП відсутній, громадянина України, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №684262 від 13 березня 2025 року, ОСОБА_1 , 07 березня 2025 року о 00:30 год., перебуваючи за місцем проживання вчинив домашнє насильствов сім`ї психологічного характеру відносно співмешканкии - ОСОБА_2 , в ході якого діяв на її психіку шляхом словесних погроз та образ. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.ст.280,283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 поліцейським в порушення вимог ст.255 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додано: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; письмові пояснення ОСОБА_1 , який показав, що пів року тому, через соц.мережу ОЛХ він придбав травматичний пістолет "Макарова", котрий він зберігав у власній кімнаті під диваном. Також, про даний пістолет знала його дружина - ОСОБА_2 .. Так, 07 березня 2025 року, ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, дістала зазначений вище пістолет, в зв`язку з чим він забрав його в останньої та переклав до іншого місця. Зазначив, що пістолетом він нікому не погрожував, а лише забрав в дружини, котра перебувала в стані алкогольного сп`яніння; протокол огляду місця події від 07 березня 2025 року; письмові пояснення ОСОБА_2 , яка показала, що 06 березня 2025 року, після спільного вживання із своїм співмешканцем - ОСОБА_1 алкогольних напоїв, вона пішла відпочивати до іншої кімнати. Через деякий час до кімнати зайшов ОСОБА_1 та між ними виник сімейний конфлікт з приводу того, що останній придбав пневматичний пістолет за її гроші. Зазначила, що під час конфлікту вона вказала ОСОБА_1 на те, що не хоче більше із ним проживати та бажає щоб він пішов. Однак ОСОБА_1 нею маніпулює, а саме говорить, що вчинить із собою суїцид, не бажає від неї йти. Зазначила, що останній погрожував фізичною розправою; письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , яка показала, що вона є рідною матір`ю ОСОБА_2 .. Так, 06 березня 2025 року до місця проживання їх із донькою прийшов співмешканець останньої - ОСОБА_1 разом з спільними друзями та вони відпочивали. Через деякий час донька зайшла до будинку та пішла відпочивати. Згодом прийшов ОСОБА_1 , зайшов до кімнати доньки та між ними виникла сварка. Коли вона зайшла в кімнату, де перебувала донька разом із співмешканцем, то побачила, що ОСОБА_1 бере сумку з пневматичним пістолетом та хоче винести його з будинку. Коли вона намагалась забрати сумку, ОСОБА_1 поклав її на місце . Зазначила, що пістолет із сумки ОСОБА_1 не витягував, ні пістолета, ні інших заборонених предметів вона не бачила.

Із зазначених вище пояснень вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спільний конфлікт, при цьому ні з пояснень самої потерпілої, ні з пояснень свідка неможливо дійти висновку, які саме дії психологічного характеру вчиняв ОСОБА_1 відносно своєї співмешканки. Аналіз наданих суду вказаних пояснень дозволяє дійти висновку про те, що фактично їх відібрання відбулося формально, без з`ясування дійсних обставин справи, а тому у суду виникає розумний сумнів у їх достовірності та достовірності вказаних у них відомостей.

При цьому, до матеріалів справи не долучено будь-яких допустимих та належних доказів того, що ОСОБА_1 дійсно вчинв будь-які дії психологічного характеру, пов`язані з домашнім насильством відносно співмешканки, оскільки з пояснень останньої встановлено, що конфлікт який виник між нею та її чоловіком був взаємним. Відтак, вважати дії ОСОБА_1 проявом психологічного насильства по відношенню до ОСОБА_2 за встановлених обставин є неможливим.

Наявний в матеріалах справи протокол, рапорт та протокол огляду місця події не є підтверджуючим доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи, які були встановлені судом при дослідженні матеріалів справи.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає наступне визначення домашнього насильства - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Домашнє насильство - це один з різновидів насильства. Воно відрізняється від інших проявів (на вулиці, під час військових дій, під час конфлікту, в колективах тощо) тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки - кровні, емоційні, шлюбні, інтимні, господарські та які пов`язані між собою. Таким чином, попередження та протидія домашньому насильству, а також надання допомоги постраждалим ускладняються саме тим, що це правопорушення стосується близьких людей.

Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини останнього не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповдіно до приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини, і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Враховуючи зазначені обставини, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не підтверджена належними та допустимим доказами, а тому провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України.

Керуючись ст.ст.1,9,221, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Г.В.Берднікова