Справа № 752/1074/25
Провадження №: 3/752/1244/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, громадянина України, працюючого професором кафедри Інституту УДО України КНУ ім. Т. Шевченка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 грудня 2024 року близько о 14:37, керуючи транспортним засобом «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 в місті Києві по вул. Васильківській, 94, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 07 грудня 2024 року під`їхав до місця свого проживання. Коли вийшов з автомобіля, щоб підняти браму для заїзду у двір, до нього підійшли працівники поліції та вказали на порушення ним Правил дорожнього руху. Зазначив, що ознак алкогольного сп`яніння не мав. Працівники поліції безпідставно почали застосовувати до нього фізичну силу, чим перевищили свої повноваження. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, оскільки вважав дії працівників поліції незаконними.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Крилова Ю.І. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначила, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не був зупинений працівниками поліції у встановленому порядку. Вказала, що при складанні протоколу працівниками поліції допущено помилку в зазначенні часу вчинення адміністративного правопорушення. Ознаки сп`яніння, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають ознакам оголошеним ОСОБА_1 під час складання протоколу.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 190856 від 07.12.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.12.2024; розписку ОСОБА_2 про підтвердження факту відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом; копію постанови серії ЕНА № 3621323 від 07.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; витяг з бази «Армор» з інформацією щодо ОСОБА_1 та транспортного засобу «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 ; картку обліку адміністративного правопорушення, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, з відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 07 грудня 2024 року керував транспортним засобом та порушив Правила дорожнього руху. На вимогу поліцейського надати документи ОСОБА_1 не реагував, почав залишати місце події, у результаті чого був затриманий. Далі поліцейський повідомив ОСОБА_1 що вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння та звернувся з вимогою пройти відповідний огляд. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що у випадку ухилення від огляду, це буде розцінене як відмова, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР. Незважаючи на відповідні роз`яснення поліцейського, ОСОБА_1 своєї позиції не змінив, повідомив що відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння, чим порушив вимови п. 2.5 ПДР, у результаті чого поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що під час його затримання поліцейські перевищили свої службові повноваження, не впливають на доведеність факту вчинення ним як водієм відповідного правопорушення.

При цьому оцінка діям поліцейських на предмет перевищення або неперевищення службових повноважень, не належить до повноважень суду у даному провадженні, натомість може бути надана повноважним органом у випадку ініціювання відповідного питання стороною захисту у встановленому законом порядку.

Неточне зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення часу вчинення ОСОБА_1 протиправних дій не спростовує факту вчинення правопорушення та не може бути підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про закриття провадження у справі.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман