Справа № 645/937/25
Провадження № 3/645/401/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Костіної І.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2025 року о 20 год. 55 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Льва Ландау, 46 у м. Харкові не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушено п.2.1.а ПДР керування транспортним засобом особою яка не має права керування таким транспортним засобом.

Окрім того, 06 лютого 2025 року о 02 год. 00 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Льва Ландау, 62 В у м. Харкові, як особа відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління від 24.06.2021р. у ВП № 63150784, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином.

Так, ОСОБА_1 неодноразово направлялися повідомлення у додаток Viber із зазначенням дати, часу та місця судового засідання на номер телефону вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про складення відносно нього матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності та його розгляд у Фрунзенському районному суді м. Харкова. Про зміну місця проживання ОСОБА_1 суд не повідомляв. Дані щодо будь-якого іншої адреси його місця проживання, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, судом було вжито всіх можливих заходів для виклику ОСОБА_1 до суду та реалізації в такий спосіб його права приймати участь в розгляді справи.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Незважаючи на виклик до суду, ОСОБА_1 станом судового провадження не цікавився, в судові засідання не з`явився.

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке мало місце 05 лютого 2025 року та полягала у тому, що він керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 239599 від 05 лютого 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин; довідкою поліцейського УПП в Харківській області К.Галкіної про те, що гр. ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія; довідкою про повторність поліцейського УПП в Харківській області К.Галкіної; копією постанови ст.л-та поліції Поліщук Р.Г. від 02 лютого 2025 року серії ДП18 № 603418, згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн; даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського; рапортом інспектора поліції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке мало місце 06 лютого 2025 року та полягало у тому, що він, керував транспортним засобом, як особа відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 106827 від 06 лютого 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин; довідкою поліцейського УПП в Харківській області К.Галкіної про те, що гр. ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, копією постанови державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління від 24.06.2021р. у ВП № 63150784 якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами; даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського; рапортом інспектора поліції.

ОСОБА_1 не скористався правом з`явитись до суду та надати свої пояснення, докази та заперечення проти доказів, наданих представниками поліції.

Вищевказані докази, що надані органом поліції, суд визнає належними та допустимими.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вказаних вище правопорушеннях та факт порушення ним вимог п. 2.1 а ПДР України та ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, та за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, та яка протягом року вчинила порушення, передбачене 2 ст. 126 КУпАП.

На підставі вищевказаного, з урахуванням ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керуванням транспортними засобами у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП та стягнення за ч. 3 ст. 126 КУпАП у виді позбавленням права керуванням транспортними засобами у межах санкції ч. 3 ст. 126 КУпАП , що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Крім цього, санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого.

Суд зазначає, що додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу до ОСОБА_1 застосовано бути не може, оскільки згідно даних довідки інспектора УПП в Харківській області ДПП К. Галкіної, автомобіль марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності іншій особі ОСОБА_2 .

Частинами 1 та 2 ст. 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, остаточне стягнення на ОСОБА_1 накладається з урахуванням положень ст. 36 КУпАП згідно із санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, що є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених, що буде необхідний й достатнім для запобігання правопорушенням в подальшому та виховання ОСОБА_1 у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно п. 5ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн, які підлягають стягненню з правопорушника.

На підставі викладеного, керуючись ст.36, 40-1,126, 251-252,279,283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

На підставі статті 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне стягнення у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Направити копію постанови суду до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції - до відома.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя І.Г. Костіна