Справа №750/625/25
Провадження №3/750/556/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Бабинця С.П.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

07.01.2025 о 23:59 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Захисників України, 16, керувала транспортним засобом Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager ARLM-0398 або в медичному закладі ЧОПНЛ у лікаря-нарколога відмовилась, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 07.01.2025 о 23:59 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Захисників України, 16, керувала транспортним засобом Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись на перехресті вул. В. Коваленка та Захисників України, відволіклась від керування транспортним засобом, внаслідок чого скоїла наїзд на перешкоду (бордюрний камінь) та виїхала за межі проїзної частини, а саме тротуар, внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, власнику транспортного засобу та власнику комунального майна завдано матеріальних збитків, осіб постраждалих немає, чим порушила вимоги п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, тобто скоїла правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою суду від 13.02.2025 року матеріали справ були об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні 13.02.2025 ОСОБА_1 з протоколами, складеними відносно неї, не погодилась, заперечувала факт керування нею автомобілем, вказала, що таким керувала її подруга, оскільки вона напередодні випила, тому за кермо не сіла, а сиділа ззаду. Вони з подругою були разом у відрядженні, потім не спілкувались з нею більше.

В подальшому, в судове засідання 03.04.2025 ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надійшло.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останній надавався час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, чим та і скористалась.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за участю в судовому засіданні захисника ОСОБА_1 адвоката Бабинця С.П., проти чого заперечень від захисника не надійшло.

Опитаний в якості свідка інспектор 2 взводу 4 роти 1 БУПП в Чернігівській області ДПП старший лейтенант поліції Шовковий І.О. суду пояснив, що на ОСОБА_1 було складено 2 протоколи. Надійшло повідомлення про ДТП, прибули через 2-3 хвилини, люди з будинку поряд вказали, що дівчина була за кермом і скоїла ДТП, вказали на ОСОБА_1 , але пояснення вони відмовились надавати. У ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду вона відмовилась. Спочатку ОСОБА_1 заперечувала керування, а потім погодилась, підтвердила, що вона була за кермом, а подруга втекла.

Захисник просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративних правопорушень, оскільки обставини, викладені у протоколах, не підтверджені жодними доказами. ОСОБА_1 не перебувала за кермом в момент ДТП, а тому і вимога пройти освідування не є законною.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , доводи захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Як визначено в п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділом 2 Правил дорожнього руху передбачено обов`язки та права водіїв механічних транспортних засобів, так згідно п. 2.3 «б» вищевказаних правил для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, її вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами, послідовними поясненнями свідка ОСОБА_2 , а також дослідженими матеріалами справи протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №215304 від 08.01.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.01.2025, рапортом інспектора взводу №2 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Ігоря Шовкового від 08.01.2025, відеозаписом до протоколу серії ЕПР1 №215304 від 08.01.2025, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №215330 від 08.01.2025, схемою місця ДТП від 07.01.2025, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 08.01.2025, відеозаписом до протоколу серії ЕПР1 №215330 від 08.01.2025.

Всі вищезазначені докази повністю узгоджуються між собою і не містять будь-яких суперечностей.

Будь-яких даних про те, що свідок ОСОБА_2 зацікавлений у розгляді справи або мав би підстави обмовити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні не встановлено.

Разом з тим, вище приведений аналіз доказів по справі змушує суд критично віднестись до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наданих нею в судовому засіданні, щодо заперечення факту керування транспортним засобом та її захисника, оскільки, зазначене ними, об`єктивно нічим не підтверджується, а навпаки спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами. Більш того, суд за вказаних обставин розцінює надані пояснення як такі, що надані з метою уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєні правопорушення.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за відповідною частиною статті 130 КУпАП, а саме, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При цьому, користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як слідує з переглянутого відеозапису до протоколу серії ЕПР1 №215304 від 08.01.2025, поліцейськими було дотримано вимоги визначеного порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, встановлений діючим законодавством. Так, на ньому зафіксовано як працівники поліції, прибувши за викликом, виявляють біля автомобіля червоного кольору біля передніх водійських дверей, які відкриті, двох жінок, - в світлій зимовій куртці та чорній. На питання працівника поліції «Що сталося?» саме жінка в чорній куртці вказала, що все добре, просто не вписалась в поворот. На прохання працівника поліції надати посвідчення водія, саме жінка в чорній куртці надала своє у застосунку Дія, і цією жінкою виявилась ОСОБА_1 . На місці події також була присутня і третя жінка, яка на питання працівника поліції до неї з приводу перебування на місці події, відповіла, що вона просто бачила, що за кермом була ця жінка. В подальшому, під час спілкування у працівників поліції виникли підозри про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, названо ознаки такого і запропоновано пройти огляд на визначення такого стану. Разом з тим, ОСОБА_1 відмовилась, і на питання поліцейського «Чому?» вказала, що не хоче зараз, це ж її право проходити чи ні, може і не проходити. Жодних заперечень щодо керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 не виказує, підтверджує, що вона не вписалась у поворот, їхала додому, що тільки бордюр зачепила, дивується, що вона так гальмувала. Також вказує, що знає, що вона порушила. ОСОБА_1 було роз`яснено її права, складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, з яким останню було ознайомлено. Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, повністю відповідають фактичним обставинам справи та вказують на вину ОСОБА_1 у порушенні вищезазначених вимог ПДР України та при складанні зазначених адміністративних матеріалів працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника.

Не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 та її захисника Бабинця С.П., що остання транспортним засобом не керувала, а за кермом такого перебувала подруга, а тому і вимога пройти огляд на стан сп`яніння є неправомірною.

Так, під час допиту свідка ОСОБА_2 встановлено, що останні прибули на місце ДТП за повідомленням очевидців події. Прибувши на місце, люди з сусіднього будинку повідомили, що за кермом була жінка, але пояснення написати відмовились.

З відеозапису, долученого до протоколу слідує, що прибувши на місце події, поліцейські біля автомобіля виявили жінку, яка спершу питала чи нікого вона не поранила, потім казала, що «вона сиділа за кермом, а потім пропала». А в подальшому знову почала питати: «Це що я тормозила? Я не в`їхала у поворот? Оце все я? Я тільки бордюр зачепила. Не ввійшла в поворот». А після роз`яснення поліцейськими ОСОБА_1 її прав, остання вказала «Я знаю, що я порушила».

Тобто, суд відхиляє твердження сторони захисту про те, що належних доказів керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом надано не було, оскільки з відеозапису слідує, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, і після скоєння ДТП, очевидцями події було викликано поліцію, а отже у останніх і не може бути наявним відеозапис руху транспортного засобу, оскільки працівниками поліції такий не зупинявся за порушення ПДР, останні прибули на місце події саме за викликом.

До того ж, суд звертає уваг й на те, що ОСОБА_1 так і не вказано хто ж саме перебував за кермом, як протягом всього часу оформлення протоколів, так і не повідомила дані такої «подруги» в судовому засіданні, що викликає сумнів у правдивості наданих пояснень. Щодо виклику такої особи в судове засідання сторона захисту не клопотала, та до органів Національної поліції з заявою, в якій би «подруга» вказувала на те, що саме вона перебувала за кермом, не зверталась, оскільки матеріали справи не містять доказів протилежного.

На думку суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 №1395.

Протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 складені з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містять всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при їх складанні, які б тягли за собою визнання цих протоколів недопустимими доказами, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколах, сумнівів не викликають, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколів.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протоколи про адміністративні правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Крім того, дані про те, що ОСОБА_1 оспорювала відомості, зазначені у протоколі, в матеріалах справи відсутні та не були надані суду під час розгляду справи.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не зверталась, оскільки доказів протилежного суду не надано, і матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять результатів такого оскарження.

Всі докази, додані до протоколів, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.

При дослідженні матеріалів справи, в тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Суд розцінює критично пояснення ОСОБА_1 та її захисника, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами. Також суд вважає, що заперечення вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень, в той час коли докази свідчать про протилежне, є її наміром уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

До того ж, суд враховує той факт, що ОСОБА_1 та її захисник не оспорюють сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, а лише оспорюють факт керування нею автомобілем за наведених у протоколі обставин.

Вказане в сукупності свідчить про намір ввести в оману суд щодо особи, яка перебувала за кермом транспортного засобу, та штучно створити докази відсутності винуватості ОСОБА_1 у вчиненому, з метою уникнення від відповідальності.

Тобто, об`єктивні докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 , суду надані не були.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП, повністю доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Зі змісту ч.2 ст. 36 КУпАП слідує, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення із числа вчинених.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, в зв`язку з чим є підстави для накладення стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, за ст. 124 КУпАП штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

Належних доказів того, що ОСОБА_1 дійсно є військовослужбовцем ЗСУ та виконує обов`язки військової служби, оскільки про таке остання зазначала на відеозаписі, суду під час розгляду справи надані не були, а тому суд не знаходить підстав для звільнення того від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь