печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- за ч. 1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2024 о 00 год. 40 хв., в м. Києві, на бульв. Миколи Міхновського, 38 громадянин ОСОБА_1 керував електросамокатом, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки, зі згоди водія за допомогою приладу драгер ARLM 0310, тест 918 позитивний 0,41 проміле, чим порушив п.2.9.а. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та просив закрити провадження у справі.

Зазначив, що відповідно до міжнародного законодавства п`яним водієм визнається особа, яка має 0.5 проміле та те, що ним було випито банку «Shake», після чого, щоб дістатись додому, останній орендував електросамокат, не знаючи, що він є транспортним засобом. Також ОСОБА_1 вказав, що поліцейські його неправомірно зупинили, а позбавлення права керування за керування самокатом в стані сп`яніння є несправедливим.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис з нагрудних камер патрульних № 471228, 475614, на якому зафіксовано як екіпаж патрульної поліції зупиняє електросамокат, д.н.з. НОМЕР_1 , що був під керуванням ОСОБА_1 через перетин подвійної суцільної смуги.

В ході спілкування поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що вбачає в нього ознаки алкогольного сп?яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук та порушення мови, через що останньому було запропоновано на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння, на що ОСОБА_1 погодився (час на відео 00 год. 44 хв. 20 с. - 00 год. 45 хв. 20 с.).

ОСОБА_1 самостійно обрав собі запакований мундштук, перевірив цілісність упаковки. Надалі було зроблено контрольний забір повітря (вміст алкоголю відсутній) та ОСОБА_1 пройшов тест - результат 0,41 проміле. ОСОБА_1 погодився із результатом. Окрім того, безпосередньо перед проходженням тесту ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що годину тому випив дві пляшки слабоалкогольного напою «Shake» (час на відео 00 год. 51 хв. 20 с. - 00 год. 55 хв. 30 с.).

Після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 роз?яснено його зміст, права та обов?язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 в протоколі залишив свої письмові пояснення. Також патрульний пояснив ОСОБА_1 , що його відсторонено від керування транспортним засобом (час на відеозаписі 01 год. 28 хв. 30 с. - 01 год. 35 хв. 10 с.).

Вивчивши та оцінивши наявні матеріали справи, вислухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме даними, що містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 7169408;

- чеку «Драгеру» (тест № 918) за результатом проходження тесту на проходження водія на стан алкогольного сп?яніння;

- акті огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-відеозаписі з портативного відеореєстратора № 471228, 475614 працівників патрульної поліції.

Щодо заперечень ОСОБА_1 суддя зазначає наступне.

Відповідно до диспозиції та санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальності за вказаною статтею підлягають особи, які керують транспортним засобом у стані сп`яніння, а також особи, які керують транспортним засобом та які відмовились від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає різні види стягнень за вказаною статтею, які можуть бути накладені на водіїв та на інших осіб. Тобто, до відповідальності за вказаною статтею можуть бути притягнуті не лише водії транспортних засобів (в розумінні положень п.1.10 ПДР), а і інші особи, які керують транспортним засобом незалежно від наявності в такої особи посвідчення водія.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» електричний колісний транспортний засіб - це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено, що транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Постановою Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 127/5920/22 визначено, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сеґвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна.

Таким чином, особа, яка керує електричним колісним транспортним засобом, є водієм транспортного засобу у розумінні положень п. 1.10 Правил дорожнього руху.

Враховуючи, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом в стані алкогольного сп`яніння, у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що його незаконно зупинили патрульні, є невмотивованими, оскільки предметом доказування є керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння.

При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено за перетин подвійної суцільної смуги. Також в матеріалах справи наявна постанова серія ЕНА № 3439803 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що останній, керуючи електросамокатом, здійснив рух по тротуару.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, навіть якщо така мала місце, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.9а ПДР України.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Ти більше, в даному випадку безпідставності запинки водія, який керував електросамокатом в комендантську годину, з порушенням правил дорожнього руху (що підтверджено постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, даних щодо оскарження якої не надано), - не виявлено.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані сп`яніння.

Водночас керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Посилання ОСОБА_1 на міжнародне законодавство, а саме Віденську конвенцію про дорожній рух, як яким визначено, що дозволений показник 0,5 проміле є хибним з огляду на те, що ст. 2 КУпАП визначено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається із кодексу та інших законів України. Більше того Віденською конвенцією про дорожній рух лише передбачено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а і у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень утримання алкоголю у крові, у відповідності з національним законодавством, не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крови або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Отже, Віденська конвенція встановлює, що національне законодавство держав членів повинно передбачати спеціальні положення, що стосуються рівня алкоголю в крові, несумісного з керуванням транспортним засобом, проте Конвенція не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,5 ‰ у повітрі, що видихається, що й має місце в національному законодавстві України, яким встановлено макисмальний показник рівня алкоголю у крові 0,2 ‰.

Таким чином, дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні стягнення правопорушнику суддя, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім буде адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП

Керуючись, ст. ст. 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько