Справа № 456/1600/25
Провадження № 3/456/732/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

07 квітня 2025 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , розглянувши матеріали, які надійшли з Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , 05.03.2025 о 14 год. 50 хв. в м.Стрий, вул.Болехівська, 49, керував транспортним засобом «ВАЗ 211540», н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі, що підтверджується висновком лікаря №32 позитивна реакція на бензодіазепін, подія зафіксована на нагрудну камеру поліцейського 1842, 142, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився з обставинами, викладеними в протоколі, суду пояснив, що в той день погано себе почував, а тому вжив таблетку. Наркотичних засобів чи алкоголю не вживав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9.«а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 266 КУпАП передбачає порядок проведення огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, доведена:

протоколом серії ЕПР1 №262913 від 05.03.2025, згідно з яким ОСОБА_1 , 05.03.2025 о 14 год. 50 хв. в м.Стрий, вул.Болехівська, 49, керував транспортним засобом «ВАЗ 211540», н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі, що підтверджується висновком лікаря №32 позитивна реакція на бензодіазепін, подія зафіксована на нагрудну камеру поліцейського 1842, 142, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР;

направленням, яке підтверджує скерування ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я КНП «ТМО СМОЛ» з метою його огляду для виявлення стану сп`яніння, оскільки у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння;

висновком щодо результатів медичного огляду №32, складеного о 15 год. 30 хв. 05.03.2025 лікарем КНП «ТМО СМОЛ», в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (результат тесту - позитивна реакція на бензодіазепін);

оглянутим у суді під час розгляду справи відео (міститься на компакт-диску), яке підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що алкоголю і наркотичних засобів не вживав.

Проаналізувавши вищевказані документи, відео, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився в КНП «ТМО СМОЛ».

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначається «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/2785.

Пунктом 4 розділу I цієї Інструкції визначено ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 Розділ ІІ Інструкції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 16 Розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

Суд зауважує, що дослідженими вище доказами підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не приймає до уваги заперечення ОСОБА_1 обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з наступного.

На відеозаписах, долучених до матеріалів справи зафіксовано процес проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння. Тест обстеження показав позитивну реакцію на «бензодіазепін».

Слід зазначити, що проведення огляду в КНП «ТМО СМОЛ» за допомогою експрес-тесту є одним із видів лабораторних досліджень. Подальше лабораторне дослідження відбувається в тому випадку, якщо особа заперечує факт вживання наркотичної речовини та перебування у стані наркотичного сп`яніння. Вказана позиція узгоджується із процедурою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, коли в разі незгоди водія із результатами тесту за допомогою приладів, він направляється до медичного закладу.

Враховуючи наведене, висновок щодо результатів медичного огляду №32, складений в КНП «ТМО СМОЛ» о 15 год. 30 хв. 05.03.2025 лікарем КНП «ТМО СМОЛ», в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (зафіксовано позитивну реакцію на бензодіазепін), в судовому засіданні не спростовано будь-якими доказами, а тому визнається судом допустимим доказом, як і протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали.

Отже, підсумовуючи вищевикладене суд доходить переконання, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він 05.03.2025 о 14 год. 50 хв. керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком №32 від 05.03.2025, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю та доходить переконання, що стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя В. М. Бораковський