"08" квітня 2025 р. Справа № 363/1276/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 20225 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-2 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний матеріал за ст. 122-2 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Так зі змісту протоколу серії ЕПР1 №261448 від 03.03.2025 року слідує, що 03.03.2025 року о 20 год. 00 хв. у с. Демидів по вул. Сонячна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки BMW X5, д/н НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискових маячків синього і червоно кольору з увімкненням спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п. п. 2.4 та 8.9 б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ст. 122-2 ч. 1 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» від 14.10.2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження. А відтак, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

08.04.2025 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Кручок Н.В. надійшли пояснення, в яких остання посилалася на те, що 03.03.2025 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки BMW X5, д/н НОМЕР_2 , близько 20 год. 00 хв., по вул. Сонячна в с. Демидів Вишгородського району Київської області, був зупинений працівниками поліції. На вимогу поліцейських пред`явити документи, що підтверджують його право керування транспортним засобом, відповів проханням пояснити причину зупинки. Після тривалого спілкування з поліцейськими, відстоюючи свою позицію, що він не порушив правил дорожнього руху, що поліцейські не надали доказів того, що він виїздив з житлової зони на проїзну частину без увімкнення світлового сигналу повороту, вважаючи причину зупинки відсутньою, повідомив поліцейським, що документів, які вони вимагають надати - не надасть, рушив з місця зупинки і попрямував у напрямку с-ща Димер. Поліцейські рушили за ним (це він не відразу помітив), але і після того як помітив, що поліцейські почали за ним їхати з увімкненими проблисковими маячками червоного кольору, не зупинився, чим дійсно порушив ПДР України. ОСОБА_1 зупинився лише у с-щі Димер на вул. Дніпровська, біля буд. 7, де його наздогнали поліцейські, після чого між ОСОБА_1 та поліцейськими відбувся невеличкий конфлікт, однак згодом ситуація врівноважилась. ОСОБА_1 визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та щиро кається. Свою надміру емоційну і нетактовну поведінку під час спілкування з поліцейськими пояснює тим, що під час зупинки його поліцейськими він сильно злякався, що його хочуть відвезти до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою мобілізації, тому так гостро зреагував на поліцейських.

Також, свою поведінку пояснює перебуванням у той момент в важкому психо-емоційному стані, оскільки того вечора саме повертався від своєї матері, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за якою здійснює постійний догляд, яка відчула різке погіршення стану здоров`я, у зв`язку з чим довелося викликати екстрену медичну допомогу. ОСОБА_1 сильно перехвилювався за матір, зважаючи також на те, що наприкінці 2024 року помер його батько, тому ці обставини спричинили таку неконтрольовану поведінку під час його зупинки працівниками поліції. Така поведінка не є характерною для нього, він є людиною вихованою, врівноваженою, витривалою. ОСОБА_1 займається технічним обслуговуванням автомобілів, у своїй роботі постійно контактує з людьми, у спілкуванні є ввічливим і тактовним. Прояв його поведінки, що стався 03.03.2025 року під час спілкування з поліцейськими є прикрим винятком, про який ОСОБА_1 щиро шкодує, вважає таку поведінку неприпустимою. ОСОБА_1 усвідомив свою неправоту в невиконанні законної вимоги поліцейських зупинитись і переконаний, що більше не вчинить такого правопорушення. Перед поліцейськими ОСОБА_1 вибачився, емоційний конфлікт було врегульовано. За місце проживання негативно не характеризується.

Представник особи, що притягається до відповідальності адвокат Кручок Н.В. звернулася до суду з заявою, в якій просила звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП та обмежитися усним зауваженням.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 1 КУпАП України, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 122-2 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Стаття 14 ЗУ «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» - поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року за №1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У відповідності до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: a) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Пунктом 8.9 б ПДР України встановлено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Суд звертає увагу на те, що згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції ст. 122-2 ч. 1 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Так зі змісту протоколу серії ЕПР1 за №261448 від 03.03.2025 року слідує, що 03.03.2025 року о 20 год. 00 хв. у с. Демидів по вул. Сонячна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки BMW X5, д/н НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискових маячків синього і червоно кольору з увімкненням спеціального звукового сигналу.

Зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 , в ньому відображені необхідні й передбачені ст. 256 КУпАП відомості. Так, протокол оформлений компетентною уповноваженою особою в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в протоколі викладено місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Зміст зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП вказує на факт роз`яснення його процесуальних прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що зроблена відмітка у протоколі. Вказаний протокол підписано особою, що його склала та самим ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, установленим ст. 256 КУпАП та Інструкції №1376.

Крім того, факт невиконання ОСОБА_1 вимог поліцейського 03.03.2025 року, підтверджується доданими до протоколу та дослідженими судом письмовими доказами, а саме - листом інспектора відділу превенції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ст. лейтенанта поліції Т. Щіпкової, згідно з яким ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 , роздруківкою щодо фіксації порушень ПДР України водієм ОСОБА_1 .

Зі змісту ч. 1 ст. 251 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 40 ЗУ "Про Національну поліцію" - поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Факт невиконання водієм ОСОБА_1 вимог поліцейського 03.03.2025 року підтверджується також і матеріалами відеозапису, долученого до вказаного вище протоколу, з яких вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , пояснили причину зупинки, а саме не увімкнення останнім світлового сигналу повороту, на що ОСОБА_1 став поводитися зухвало, провокував конфлікт, відмовився надавати документи, посилаючись на те, що не порушував ПДР України, комусь телефонував, намагався вирішити це питання, а потім втік з місця зупинки. Після чого працівники поліції на службовому автомобілі, з увімкненими проблисковими маячками червоного кольору та спеціального звукового сигналу почали переслідувати водія та наздогнали ОСОБА_1 , який заїхав у двір якогось приміщення та зупинився. Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 чинив опір, погрожував, штовхав працівника поліції, висловлювався нецензурною лайкою, знову телефонував якомусь «Льончику», посилався на те, що не бажає бути доставленим до РТЦК, оскільки здійснює догляд за матір`ю.

Так, на відеозапису, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, зафіксовані події щодо обставин, викладених у протоколі серії ЕПР1 за №261448 від 03.03.2025 року, за яких водій ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського, щодо зупинки, з дотриманням вимог ПДР України.

Оглянутий судом вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі вимог ПДР України та КУпАП під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Зазначений відеозапис є об`єктивним доказом в справі про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що працівники патрульної поліції були упереджені при фіксації вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, як і не встановлено під час розгляду справи в суді й будь-яких даних про застосування щодо нього незаконних методів примусу чи інших дій, які б могли призвести до порушення його прав та неправомірного складання протоколу.

Щодо доводів представника ОСОБА_1 про звільнення останнього від відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП суд вважає наступне:

Стаття 22 КУпАП дійсно зазначає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

В той же час, примітка до цієї статті зазначає, що положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121, ч. 5 ст. 122, ст. ст. 122-2,, 122-4, ч. 3 ст. 123ч.ч. 2-5 ст. 126, ст. ст. 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.

Таким чином, жодних підстав для застосування відносно ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП та звільнення його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП суд не вбачає.

Таким чином судом повно, всебічно, об`єктивно й неупереджено досліджено письмові матеріали, надані уповноваженим правоохоронним органом (протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис тощо), які зібрані й задокументовані органом Національної поліції без участі суду.

Суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, вину останнього суд вважає доведеною.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень, повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП слід стягнути з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір на користь держави.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 40-1, 122-2, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.П. Дьоміна