Справа № 203/526/25
Провадження № 3/0203/454/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

25 лютого 2025 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №990102 від 07.01.2025 року ОСОБА_1 07.01.2025 року приблизно о 10.25 год. за адресою: АДРЕСА_2 у приміщенні відділу №5 державної міграційної служби громадянин вчинив сварку, погрожував фізичною розправою громадянці ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що 07.01.2025 прибув до ДМС для вирішення питання про продовження терміну дії посвідки на тимчасове проживання, де йому повідомили про відмову в продовженні через нестачу деяких документів. Намагаючись з`ясувати яких саме документі не вистачає, голосно розмовляв з співробітником ДМС, оскільки дуже погано чує, що було розцінено як агресивну поведінку.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При цьому такі дії мають вчинятися особою безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, характеризується умислом (прямим або непрямим), а також явною неповагою до моральних засад суспільства.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З матеріалів справи не встановлено та суду не доведено, що ОСОБА_1 в дійсності 07.01.2025 року було вчинено дрібне хуліганство, оскільки в матеріалах справи, крім заяви ОСОБА_2 , в якій не зазначено дату та час вчинення ОСОБА_1 правопорушення, будь-які інші докази, які б вказували на посягання громадського порядку та спокою громадян, відсутні.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25) , який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Рапорт працівника поліції не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що на підтвердження вини ОСОБА_1 не надано доказів, які б в своїй сукупності були достатніми для встановлення поза розумним сумнівом в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.221, п. 1 ст. 247, ст.ст.251, 277, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАПзакрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Ю.М. Черваньова