Справа №461/2771/25
Провадження №3/461/1128/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Кротова О.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда І групи,

за ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 31.03.2025 близько 16:20 год. за адресою: м. Львів, вул. Шота Руставелі, 40, в магазині «Рукавичка», вчинив дрібну крадіжку товару, а саме: печ Lovita Clas Cookies 150г Рошен в кількості 1 шт.; каву розчинну Monarch 170г Якобз в кількості 2 шт.; каву Мелену Kronung Espresso 200г Якобз в кількості 1 шт., на загальну суму 943,21 грн без ПДВ, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.51 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 в судове засідання, привід до останнього не застосовується, у зв`язку з тим, що такий є інвалідом І групи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.

Враховуючи наведене, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, приходжу до наступного висновку.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП стверджується зібраними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №452062 від 31.03.2025, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, який містить визнавальні покази ОСОБА_1 ;

- заявою керуючого магазину «Рукавичка» ОСОБА_2 від 31.03.2025;

- довідкою щодо вартості викраденого товару;

- рапортом працівника поліції від 31.03.2025.

Таким чином, суду надано достатньо доказів в підтвердження вчинення порушення за ч.2 ст.51 КУпАП та вини у цьому ОСОБА_1 , підстав сумніватися в їх достатності та достовірності немає. Його дії за ч.2 ст.51 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки він вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із врахуванням наведеного, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.2 ст.51 КУпАП, у виді штрафу.

Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії посвідчення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є інвалідом І групи, тому останнього на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» слід звільнити від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 51, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

У відповідності до ч.1 ст.307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя О.Б. Кротова