490/1541/25 від10.04.2025
н/п 3/490/1371/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Спінчевській Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення,яка надійшлавід МРУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.51 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ВАД №607460 від 08.02.2025 року, 30.01.2025 о 19 години 18 хвилин громадянин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: місто Миколаїв, вулиця Соборна, 3, в магазині «Єва», таємно, шляхом вільного доступу заволодів дезодорантом «Old Spice», у кількості двох штук, об`ємом 250 мл, чим спричинив матеріальну шкоду в розмірі 330 гривень., тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, неодноразово повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи.

Постановою судді від 20.03.2025 року ОСОБА_1 було піддано приводу до Центрального районного суду м. Миколаєва на 03 квітня 2025 року на 12 годину 50 хвилин, однак МРУП ГУНП в Миколаївській області постанову про привід виконано не було.

Дослідивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, в тому числі, передбачені статтею 51 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Згідно ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 КУпАП, та відповідно до ст.268 КУпАП дана категорія справ розглядається з обов`язковою участю правопорушника, а також приймаючи до уваги те, що правопорушник на виклик суду у судове засідання не з`явився, не надавпояснень, поліцейськими не був доставлений, тобто постанова про привід не виконана, у зв`язку з чим суд не має можливості розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутністю правопорушника та встановити наявність або відсутність даної події без відібрання у правопорушника пояснень, з`ясування підстав його відсутності за місцем проживання.

При цьому, ОСОБА_1 відмовився надавати будь-які пояснення, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

За такого, суд позбавлений можливості допитати особу, яка притягається до адміністративної відповідальності для повного та всебічного розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які прямо вказують на причетність ОСОБА_1 до вчиненого адміністративного правопорушення.

Наявний в матеріалах справи рапорт старшого ДОП СП ВП №1 МРУП ГУНП В Миколаївській області не є належним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про певну подію вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть певної справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції. Тому, рапорт працівника поліції не містить фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і тому в контексті положень статті 251 КУпАП не може бути доказом по даній справі.

Суд звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення формально підійшла до складання протоколу та матеріалів справи, а тому наведені вище обставини позбавляють суд можливості всебічно і повно з`ясувати обставини справи, а відтак вирішити справу у точній відповідності із законом.

Оскільки переконливих доказів, які б поза сумнівом беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 в правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, матеріали справи не містять, а всі сумніви щодо наявності його вини тлумачаться на його користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У відповідності до рішень ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia», у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін (оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Вказане вище в сукупності дає підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.51 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Л.Лященко