Справа № 713/937/25
Провадження №3/713/488/25
ПОСТАНОВА

іменем України

07.04.2025 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Пилип`юк І.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, учасника бойових дій, особу з інвалідністю внаслідок війни, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №655094 від 06.03.2025 року, -

ОСОБА_1 , 05.03.2025 року, о 19.00 год., вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно батька ОСОБА_2 , яке виразилося у цілеспрямованих навмисних діях, а саме: ображав нецензурними словами, що принижують честь та гідність. Спричинив емоційну невпевненість, страх за свою безпеку, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Зазначив, що домашнього насильства не вчиняв, а між ним та батьком на грунті побутових питань виникла суперечка, під час якої розмовляли на підвищених тонах з нецензурною лайкою. Просив провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що в його діях відсутні подія та склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП з таких підстав.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 ч.1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.173-2 ч.1 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП поліцейським надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №655094 від 06.03.2025 року з його копією, протокол прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.03.2025 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 06.03.2025 року, копію письмових пояснень ОСОБА_3 від 06.03.2025 року, копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №381939 від 06.03.2025 року та висновок за результатами психологічної діагностики ОСОБА_2 від 20.03.2025 року.

З дослідженого у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення судом установлено, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру стосовно батька ОСОБА_2 .

Водночас поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що під час конфлікту ОСОБА_1 умисно вчинив стосовно ОСОБА_2 дії психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, тощо), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

У протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_2 зазначено про нецензурну лайку ОСОБА_1 , а не вчинення домашнього насильства психологічного характеру, а отже він є неналежним доказом. Крім того, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.03.2025 року не зареєстрований у Вижницькому РВП, що свідчить про його недопустимість.

Отже, крім письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є заінтересованими особами, належних, достатніх та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 (показів незаінтересованих свідків, відеоматеріалів) матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Тому суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, суд дійшов висновку, що провадження по справі стосовно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 по ч.1 ст.173-2 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК