Справа № 209/694/25
Провадження № 3/209/527/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Левицька Н.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи ХЛМЗ контролер якості, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

28.01.2025 до Дніпровського районного суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з відділення поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 20 січня 2025 року о 06 год 35 хв. на мостовому переході через р. Дніпро, ОСОБА_1 керуючи ТЗ Geely GX2 д.н. НОМЕР_1 не врахувала дорожньої обстановки на слизькій не посипаній ділянці дороги не впоралася з керуванням. Автомобілі отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги 10.1.Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП України.

Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.02.2025 матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП (справа № 209/694/25 провадження № 3/209/234/25) повернуто до відділення поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для належного оформлення з підстав, зазначених в мотивувальній частині постанови.

Суд зокрема заначив, що у скерованих матеріалах відсутнє відео з бодікамери 3810, про яке зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено точного місця вчинення адміністративного правопорушення, оскільки вказано, що місце складання та місце скоєння ДТП - мостовий перехід через річку Дніпро, що не дає можливості достеменно встановити, де саме трапилася ДТП.

28.03.2025 адміністративний матеріал повторно надійшов до суду, до якого також долучено довідку без номеру та дати, рапорт.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою у інкримінованому їй правопорушенні заперечила, із обставинами ДТП, викладеними у протоколі, категорично не згодна і наполягає на тому, що в її діях відсутні порушення ПДР України, а ДТП сталася внаслідок стану проїзної частини, оскільки дорога не була оброблена від ожеледиці, про що вона зазначила в протоколі у своїх поясненнях. Пояснила, що рухалась у м. Кам`янське, по мосту через р. Дніпро у напрямку лівого берега із дозволеною швидкістю, прямолінійно, напрямок руху не змінювала. Дорожні знаки, які б попереджали про ожеледицю чи слизьку дорогу на цій ділянці були відсутні. Через слизьку поверхню, автомобіль втратив зчеплення з дорогою, у авто спрацювала система ABS, однак його несло прямо і, незважаючи на всі її дії для стабілізації транспортного засобу, автомобіль рухався по ожеледиці прямо до відбійника, з`їхавши в мостового переходу. Вважає, що зміна напрямку руху автомобіля не може бути поставлено їй у провину, оскільки це сталося незалежно від її волі, а наявність на дорозі ожеледиці та неналежний стан дорожнього покриття і стали причиною дорожньо-транспортної пригоди. Спростовує те, що саме її дії призвели до ДТП, що свідчить про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП. Враховуючи наведене, просить закрити провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Так, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №830471 від 20.01.2025, згідно з яким, 20.01.2025 о 06 год. 35 хв. на мостовому переході через р. Дніпро, ОСОБА_1 керуючи ТЗ Geely GX2 д.н. НОМЕР_1 не врахувала дорожньої обстановки на слизькій не посипаній ділянці дороги не впоралася з керуванням. Автомобілі отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги 10.1.Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП України.

До протоколу додано:

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.01.2025, на якій зазначено напрямок, траєкторія руху транспортного засобу, місце зіткнення та пошкодження, які отримав ТЗ Geely GX2 д.н. НОМЕР_1 ;

фотознімки з місця ДТП;

довідка, за підписом начальника СРПП ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області Є.Назаренко, без номеру та дати, згідно якої відео за вказаним фактом визначених у довідці про стан діяльності реагування поліції, відсутні. Відповідно до р.8 наказу 1026, строк зберігання становить 30 діб;

рапорт від 03.02.2025 інспектора СРПП, старшого лейтенанта поліції П.Литвина, у якому зазначено, що 20.01.2025 інспектор в складі екіпажу відпрацьовував виклик по ДТП на мостовому переході через р. Дніпро, а саме на другому речищі. Було складено схему ДТП та відібрано пояснення. Зібрані матеріали було направлено до суду.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 10.1 ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

На думку суду, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі і достатні докази, які у своїй сукупності безумовно свідчили б про те, що ОСОБА_1 не виконала вимоги п.п.10.1 Правил дорожнього руху України, що і стало причиною вищевказаної ДТП.

Так, водій ОСОБА_1 , як під час оформлення адміністративних матеріалів, так і під час розгляду даної справи стверджує, що вона, керуючи транспортним засобом Geely GX2 д.н. НОМЕР_1 , та рухаючись по мосту через р. Дніпро в м. Кам`янське, не порушувала жодних Правил дорожнього руху, напрямок руху не змінювала, безпечної швидкості руху дотримувалась, їхала зі швидкістю, що дозволена в межах населеного пункту, а сама дорожньо-транспортна пригода, на її думку, сталась внаслідок стану проїзної частини, який не відповідав вимогам ДСТУ, оскільки на час події ДТП на дорозі була наявна ожеледиця та дорожнє покриття було не оброблене.

Судом встановлено, що на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.01.2025, зафіксовано стан дорожнього покриття проїзної частини, а саме: наявність ожеледиці. Щодо наявності недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП, зазначено «нема».

При цьому, на схемі ДТП відсутні будь-які попереджувальні дорожні знаки про наявність ожеледиці. Матеріали справи будь-яких відомостей про наявність таких дорожніх знаків на вказаній ділянці дороги не містять. Натомість в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, про те, що ОСОБА_1 не врахувала дорожньої обстановки на слизькій, не посипаній дорозі.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Про стан поверхні проїзної частини в ході руху водій сповіщається за допомогою попереджувальних знаків розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху України, зокрема д.з. 1.37 «Дорожні роботи», 7.12 «Ожеледиця», 1.13 «Слизька дорога». За наявності таких дорожніх знаків можливо стверджувати, що водій попереджений про стан дорожнього покриття на його шляху руху.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що на ділянці дороги де відбулась ДТП були відсутні попереджувальні дорожні знаки, які би сповіщали про неналежний стан поверхні проїзної частини дороги.

Пунктом 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Наявність погіршеного стану дорожнього покриття, в тому числі ожеледиці, не звільняє водія від обов`язку дотримання вимог ПДР України.

При цьому, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП є саме порушення водієм вимог Правил дорожнього руху, що призвело до шкідливих наслідків (пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна) за наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та шкідливими наслідками.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що в даній дорожній ситуації ОСОБА_1 діяла з порушенням Правил дорожнього руху України та те, що обрана нею швидкість руху не відповідала дорожній обстановці.

Як передбачено частиною третьою статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху.

Безпечна швидкість це та швидкість, при якій водій може ефективно маневрувати транспортним засобом, контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах та своєчасно реагувати на зміни на дорозі, уникаючи можливих дорожньо-транспортних пригод.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять будь-яких відомостей на підтвердження того, що у дорожній ситуації яка склалась причиною втрати керованості транспортного засобу є те, що ОСОБА_1 не вибрала безпечної швидкості руху. При цьому, будь-яких невідповідностей дій ОСОБА_1 . Правилам дорожнього руху України судом не встановлено.

На переконання суду, ОСОБА_1 не мала технічної можливості уникнути ДТП, у зв`язку неналежним станом покриття проїзної частини дороги під час ожеледиці та відсутністю попереджувальних знаків.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом факт порушення нею п.10.1 ПДР України, які б перебували в прямому причинному зв`язку з подією даної ДТП та наслідками у виді технічних пошкоджень транспортного засобу.

Також суд враховує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №830471 від 20.01.2025 року зазначено про те, що ОСОБА_1 на слизькій не посипаній ділянці дороги не впоралась з керуванням, внаслідок чого «автомобілі отримали механічні ушкодження». Разом з тим, за результатами аналізу схеми місця ДТП можна дійти висновку, що учасником ДТП є лише один автомобіль, тому є незрозумілим зазначення при формулюванні суті правопорушення такої ознаки (наслідку) як пошкодження автомобілів.

У відповідності до з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіямист.6 Конвенції (п.55рішення у справі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).

Виходячи з вимог Конвенції, практики Європейського суду та положень КУпАП, формулювання неконкретного обвинувачення в адміністративній справі розглядається, як порушення вимог Конвенції. Нечітке, незрозуміле обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення є порушенням права особи на захист.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Жодних доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували пояснення ОСОБА_1 та підтверджували відомості вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що поза розумним сумнівом не було доведено вчинення ОСОБА_1 порушення, як учасником дорожнього руху, вимог п.10.1 ПДР України, приймаючи до уваги стан ділянки проїзної частини дороги, де мала місце дорожньо-транспортна пригода, що спричинило пошкодження транспортного засобу, а відповідно, наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 124, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА