Єдиний унікальний № 371/494/24
Номер провадження № 3-зв/371/2/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2025 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі головуючої судді Геліч Т.В., за участю секретаря судових засідань Семерей Л.М.,

розглянувши заяву адвоката Ящука Леоніда Адамовича про відвід судді у справі про адміністративне правопорушення ЄУН 371/494/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні судді Миронівського районного суду Київської області Поліщука Андрія Сергійовича перебуває справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , за № 371/494/24.

В судовому засіданні ОСОБА_2 подав заяву про відвід головуючого в судовому засіданні з розгляду справи про адміністративне правопорушення судді Поліщука А.С.

В судове засідання на розгляд заяви про відвід, Ящук Л.А. не зявився, подав до суду заяву в якій просив суд розгляд його заяви проводити за його відсутності, зазначив що заяву підтримує та просить її задовольнити

Суддя Поліщук А.С. був повідомлений про дату, час а місце розгляду заяви про відвід, у судове засідання не з`явився, клопотань чи заяв до суду не подав.

Неявка у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід судді учасників такого розгляду не перешкоджає вирішенню питання про відвід, заявлений судді Миронівського районного суду Київської області Поліщука А.С.

Дослідивши зміст заяви про відвід судді Поліщука А.С., суд дійшов таких висновків.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, у випадку, якщо санкції за адміністративні правопорушення є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, вимоги до його судового розгляду мають відповідати гарантіям та стандартам, встановленим Конвенцією, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» від 21 лютого 1984 року (пп. 52-54), «Лауко проти Словаччини» від 02 вересня 1998 року (пп. 56-59), ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» від 17 листопада 2009 року).

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, у зв`язку з відсутністю у нормах Кодексу України про адміністративні правопорушення процедури вирішення питання про відвід судді, судом застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України за аналогією закону.

Так, відповідно до статті 75 КПК України, обставинами, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні є: 1) слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. 2) у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Якщо в учасника справи виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Підстави відводу це юридичні факти матеріально-правового або процесуально-правового характеру, при встановленні яких за допомогою доказів для забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення із розгляду справи усувається суддя.

З метою підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Для відведення судді з підстав упередженості або необ`єктивності необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість або необ`єктивність судді, підтвердити їх доказами, у заяві про відвід неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Судом встановлено такі фактичні обставини.

За інформацією вебпорталу «Судова влада» головуючим суддею для розгляду справи № 371/494/24 відносно ОСОБА_1 за результатом автоматизованого розподілу, головуючим суддею у справі визначено суддю Миронівського районного суду Київської області Поліщука А.С.

Заява про відвід обґрунтована тими обставинами, що захисник подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із тим що особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні, про те, бажає прийняти участь у судовому розгляді справи відносно нього. Суддя Поліщук А.С. відхилив заявлене клопотання чим викликав сумніви у його упередженості.

Отже, підставою для припущень заявника щодо неупередженості судді наведено той факт, що під час судового засідання, суддею Поліщуком А.С. ухвалено рішення про відмову у задоовленні клопотання захисника.

Заява про відвід не містить жодних фактів чи доказів, які свідчили б про вчинені суддею Поліщуком А.С. дії чи бездіяльність під час розгляду цієї справи, які викликали б сумнів у його об`єктивності чи неупередженості.

Твердження про те, що суддя у справі упереджений не ґрунтуються на достовірних та доведених фактах. А можливі, на думку захисника, незаконні рішення є доводами, які можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за результатом розгляду справи у разі незгоди із ним.

Відповідно до приписів статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону, з дотриманням засад і правил судочинства (частина 7 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його упередженості» є оціночним тлумаченням, його використання залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує.

У пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Craxi v. Italy» від 7 грудня 2000 року зазначено, що професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

Факти,які б вказували на те,що суддя Поліщук А.С. під час розгляду цієї справи чи при будь яких інших обставинах вчинив будь які дії чи бездіяльність,які дають підставу для висновків про наявність ознак упередженості, необ`єктивності судді при розгляді справи, у якій заявлено відвід, чи ознак прямої або опосередкованої заінтересованості судді у результатах розгляду цієї справи, заявником не наведені.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлений відвід не містить мотивів та належних і підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу.

Сам по собі факт, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в неупередженості головуючого судді, без надання обґрунтованих підстав для таких сумнівів, або ж керується іншими мотивами, що ставить під загрозу можливість розгляду справи в межах розумних строків та строків притягнення до адміністративної відповідальності, не свідчить про упередженість та заінтересованість судді і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 246 КУпАП, ст.ст. 75, 80-82, 369 - 372 КПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заявленого ОСОБА_2 відводу судді Миронівського районного суду Київської області Поліщуку Андрію Сергійовичу у справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 , у справі ЄУН 371/494/24, за за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ГЕЛІЧ