Справа № 727/1031/25
Провадження № 3/727/434/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

секретаря судового засідання Вакарчук Т.Р.

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в її інтересах адвоката Кутровської Н.М.

потерпілої ОСОБА_2 , в її інтересах адвоката Приймак Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернівці справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №652566 від 24.12.2024 року, ОСОБА_1 , 11.12.2024 року, близько 09 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні Чернівецької гімназії №14, що по вул. Героїв Майдану, 152А в м. Чернівці, виражалась нецензурною лайкою, образливо чіпляла, шарпала за одяг малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушувала громадський порядок і спокій громадян. Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ст.173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 12.12.2024 року вона була присутня у школі на зустрічі з адміністрацією та батьками учнів, зокрема ОСОБА_2 . Приводом для зустрічі стали скарги з боку батьків щодо поведінки її сина, а також конфлікт між дітьми, що стався напередодні. Зазначила, що батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 без попередження прийшли до класу разом з дітьми, ОСОБА_2 запитала в неї «що ми будемо робити далі, твій син знову вдарив мою дитини». ОСОБА_1 зазначила, що в ході розмови між нею та ОСОБА_2 виникла словесна суперечка, оскільки ОСОБА_2 звинуватила її сина в систематичних провокаціях та агресивній поведінці. ОСОБА_1 заперечила їй, наголосивши, що її син є учасником інклюзивного навчання і потребує особливого підходу, а також що вчителі часто ставляться до нього упереджено. Вважає, що не порушувала громадський спокій. Зазначила, що їй здавалося наче після розмови вони з батьками розійшлися мирно, однак на наступний день на неї склали протокол про адміністративне правопорушення з яким вона не погоджується, оскільки дітей вона не шарпала за одяг, не била. Вказала на те, що заяву на ОСОБА_2 не писала. Окрім того, зазначила, що 11.12.2024 року протокол в школі не складався, і копію відповідно вона не отримала. Стосовно обвинувачень у використанні нецензурної лексики вона категорично заперечила, зазначивши, що хоч і говорила емоційно, але намагалася контролювати себе. Вона також заявила, що не чинила жодних фізичних дій стосовно дитини ОСОБА_2 , а лише хотіла пояснити ситуацію та висловити свою позицію.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Кутровська Н.М. зазначила, що справа щодо адміністративного правопорушення її підзахисної має низку порушень. На її думку, протоколи були складені зі значною затримкою, що ставить під сумнів їхню достовірність. Вона також наголосила, що обвинувачення ґрунтується виключно на суб`єктивних свідченнях ОСОБА_2 та її дитини, які можуть бути упередженими через їхнє особисте ставлення до ОСОБА_1 . ОСОБА_5 звернула увагу на те, що конфліктна ситуація між учнями школи існувала вже певний час і адміністрація школи неодноразово отримувала скарги щодо поведінки дітей, проте належних заходів не вживала. Вона зазначила, що її підзахисна не мала жодних мотивів для використання нецензурної лексики або застосування фізичного впливу на дитину ОСОБА_2 .

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона прийшла до школи після того, як її дитина поскаржилася на образи з боку сина ОСОБА_1 . Вона хотіла обговорити ситуацію з класним керівником та адміністрацією школи, однак під час розмови ОСОБА_1 почала поводитися агресивно. За словами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 говорила на підвищених тонах, звинувачувала адміністрацію школи в несправедливому ставленні до її сина, а також використовувала нецензурну лексику, звертаючись як до неї, так і до її дитини. Вона також стверджує, що у певний момент ОСОБА_1 схопила її дитину за руку та смикнула, що налякало дитину та змусило її розплакатися. Зазначила, що в/о директора та психолог не були присутні під час конфлікту, а класний керівник була декілька хвилин. ОСОБА_2 зазначила, що після цього випадку її дитина почала боятися ходити до школи, оскільки побоюється нових конфліктів. Зазначила також, що вона зверталася до шкільного психолога, яка запропонувала зібрати батьківські збори за межами класу.

Заслухавши пояснення сторін, суд зважає на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, тощо, а також іншими документами, яким необхідно дати юридичну оцінку, яка має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку порушення ст. 173 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 173 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У ході з`ясування обставин у судовому засіданні судом встановлено розбіжності у показах свідків. Суд звертає увагу на те, що жоден зі свідків не підтвердив обставин викладених у протоколі, зокрема щодо того, що ОСОБА_1 шарпала за одяг і виражалася нецензурною лайкою щодо дитини ОСОБА_2 .

У судовому засіданні щодо обставин викладених у протоколі під присягою були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_6 (в/о директора) у судовому засіданні під присягою пояснила, що була присутня під час зустрічі між батьками та адміністрацією навчального закладу 11.12.2024 року. Вона повідомила, що ситуація в 6-В класі була напруженою протягом останніх місяців через регулярні конфлікти між окремими учнями. За її словами, адміністрація школи знала про це, проте заходи для врегулювання конфлікту не завжди були ефективними. ОСОБА_6 зазначила, що ОСОБА_1 під час інциденту поводилася емоційно, висловлювала претензії адміністрації щодо ставлення до її сина та справедливості оцінювання його поведінки. Вона говорила голосно, жестикулювала, але ОСОБА_6 не може точно сказати, чи використовувала вона нецензурну лексику, оскільки ситуація була напруженою, і всі говорили одночасно. ОСОБА_6 також повідомила, що моменту фізичного контакту між ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_2 вона не бачила, оскільки в той момент відволіклася. ОСОБА_6 вважає, що конфлікт між батьками розгорівся не через один конкретний випадок, а став наслідком тривалих суперечностей щодо поведінки дітей у класі. Вона також зазначила, що інші батьки неодноразово зверталися до адміністрації з проханням врегулювати ситуацію, зокрема звертаючи увагу на поведінку сина ОСОБА_1 . Зазначила також, що у ОСОБА_1 за весь час роботи в школі раніше не було ніяких конфліктів, протоколи про адмінправопорушення не склададися.

У судовому засіданні під присягою, свідок ОСОБА_7 , яка є шкільним психологом надала наступні покази. ОСОБА_7 зазначила, що питання конфлікту в 6-Б класі розглядалося адміністрацією школи вже неодноразово, і до школи надходили численні скарги як від батьків, так і від вчителів. За її словами, син ОСОБА_1 навчався за програмою інклюзивного навчання, проте останнім часом виникали труднощі з його соціалізацією в класному колективі. Вчителі неодноразово звертали увагу на його складну поведінку, що створювало додаткові труднощі у взаєминах з іншими учнями. Стосовно інциденту 12.12.2024 року, ОСОБА_7 зазначила, що на момент конфлікту вона перебувала у сусідньому кабінеті і не чула всієї розмови, проте після закінчення зустрічі була проінформована про її перебіг. Вона зазначила, що адміністрація школи тривалий час намагалася знайти компроміс між батьками, але ситуація залишалася складною через взаємне нерозуміння між сторонами. Пояснила, що після конфлікту вона запропонувала батькам зібрати батьківські збори, але вони відмовилися. На думку ОСОБА_7 , ОСОБА_1 у психологічному аспекті не могла нецензурно висловлюватися. Зазначила, що під час конфлікту підбігли дві учениці та повідомили про конфлікт, потім вони опитували цих учениць, при цьому навчальний процес порушено не було.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні під присягою, надала покази про те, що є класним керівником 6в протягом останніх місяців у класі періодично виникали конфлікти між окремими учнями, а також між батьками. Основною причиною суперечностей, за її словами, були труднощі у взаємодії між дітьми, зокрема через особливості поведінки деяких учнів. За словами ОСОБА_8 , син ОСОБА_1 навчається за інклюзивною програмою, і вчителі неодноразово стикалися з труднощами у підтримці дисципліни через особливості його поведінки. Вона особисто проводила бесіди з батьками та намагалася врегулювати ситуацію, але суперечності між батьками дітей лише загострювалися. Щодо подій 12.12.2024 року, свідок підтвердила, що була присутня під час зустрічі між адміністрацією, батьками та вчителями. Вона розповіла, що зустріч почалася у спокійній обстановці, проте швидко переросла в емоційну суперечку. ОСОБА_1 висловлювала претензії щодо ставлення до її дитини та його оцінювання в школі. ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_1 говорила на підвищених тонах, підтвердила, що ОСОБА_1 вживала емоційні висловлювання, але точно сказати, чи були серед них нецензурні слова, не може, оскільки розмова в той момент була дуже напруженою. Також ОСОБА_8 зауважила, що ОСОБА_2 була вкрай засмучена після зустрічі, а її дитина заплакала. Однак вона особисто не бачила моменту можливого фізичного контакту між ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_2 .

Диспозиція статті 173 КУпАП визначає адміністративну відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З протоколу про адмінправопорушення вбачається, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані як дрібне хуліганство, що полягає у порушенні громадського порядку та спокою громадян.

Об`єктом правопорушення, відповідальність за яке визначена ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері громадського порядку, тобто з об`єктивної сторони хуліганство, характеризується порушенням громадського порядку.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вищевказаного правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце.

Суд враховує те, що для кваліфікації дій особи за ст. 173 КУпАП необхідна наявність у цих діях хуліганського мотиву. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок.

Тобто, для кваліфікації дій особи за ст. 173 КУпАП необхідно встановити такі ключові елементи як: місце вчинення правопорушення: дії мають відбуватися в громадському місці; характер дій: поведінка повинна явно виражати неповагу до суспільства, порушувати громадський порядок і спокій громадян; мотив: дії мають бути вчинені з хуліганських спонукань, тобто безпричинно, з метою демонстрації зневаги до суспільних норм і порядку.

Судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки систематичності та хуліганського мотиву, а також немає доказів вчинення нецензурної лайки чи образливого чіпляння в громадському місці, її поведінка не підпадає під кваліфікацію дрібного хуліганства за ст. 173 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не стверджені доказами в передбаченому законодавством порядку.

В судовому засіданні законний представник потерпілої неповнолітньої ОСОБА_9 зазначила, що випадок відносно її доньки був єдиним, систематичних нападів на доньку з боку ОСОБА_1 не було.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Виходячи з аналізу наданих і безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів у їх сукупності, з урахуванням показів свідків, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Слід зазначити, що відповідно до вимог статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу Пол та ОдрейЕдвардз проти Сполученого Королівства/Pauland Audrey Edwards v the United Kingdom (№46477/99), в якому суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Як вбачається, за з"ясованих в судовому засіданні обстьавин та зі складеного протоколу серії ВАД №652566 від 24.12.2024 року, подія відбулася 11 грудня 2024 року, а протокол складено тільки 24 грудня 2024 року. Заява про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення була подана до органів Національної поліції 21 грудня 2024 року.

У відповідності до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений з порушенням визначених законом строків.

Відповідно до положень ст. 247 п. 7 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ст. 38 ч. 2 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи те, що правопорушник притягується до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КпАП України, яке згідно матеріалів справи мало місце 11.12.2024 року, строк притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності закінчився, а тому суд вважає, що провадження в справі повинно бути закрите.

Аналогічна позиція узагальнена Вищим адміністративним судом України щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, під час закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється. Поєднання закриття справи, з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про необхідність закритя провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП України у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38, 247, 284, 285, 287 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП України закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Слободян Г.М.