Єдиний унікальний номер 205/4105/25
Номер провадження3/205/1524/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Шиян В.В., розглянув матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , особи з інвалідністю загального захворювання 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

01 лютого 2025 року об 11 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 рухаючись на перехресті пр-ту І.Мазепи та вулиці Горленка в Новокодацькому районі міста Дніпра, керуючи транспортним засобом Рено, державний номерний знак НОМЕР_2 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Мазда, державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР України.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

ОСОБА_1 надав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що вину у скоєному правопорушенні визнає, просить суд не позбавляти водійських прав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Саєнко О.М. звернув увагу суду на тому, що його підзахисний користується транспортним засобом Рено, державний номерний знак НОМЕР_2 , який йому потрібен у зв`язку із тим, що останній є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання. Крім того, просив взяти до уваги, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та транспортний засіб Рено, державний номерний знак НОМЕР_2 є єдиним, що в нього залишилось внаслідок збройної агресії. Просить суд не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортним засобом.

ОСОБА_2 надав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що внаслідок ДТП автомобіль, яким він керував, було істотно пошкоджено, а він отримав травму голови. Зауважив, що водій ОСОБА_1 у скоєному себе винним не вважав, відшкодувати спричинену йому матеріальну та моральну шкоду у добровільному порядку він відмовляється. З огляду на вищенаведене, просив суд позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Суд розглянув матеріали справи прийшов до наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 10.1 ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Кримінальну справу за ст.. 286 КК України, з приводу спричинення водію ОСОБА_2 тілесних ушкоджень порушено не було.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №250949 від 19.02.2025 року та схемою ДТП до нього від 01.02.2025 року, відповідно до яких вбачається розташування транспортного засобу Рено, державний номерний знак НОМЕР_2 та Мазда, державний номерний знак НОМЕР_3 на пр.-та І.Мазепи та вулиці Горленка в Новокодацькому районі міста Дніпра, напрямок руху, місце зіткнення; письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 та водія ОСОБА_2 . Спричинення тілесних ушкоджень водію ОСОБА_2 підтверджується довідкою № 409 від 01.02.2025 року.

Таким чином, враховуючи відсутність даних про ступень тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, не бажання потерпілого проводити судово - медичну експертизу, та порушення водієм ОСОБА_1 п.10.1 ПДД України, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, суддею враховуються вимоги ст. 33 КУпАП, відповідно до яких характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, ставлення правопорушника до скоєного адміністративного правопорушення, його наслідків тощо не можуть бути враховані при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.4 ст. 30 КУпАП України позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання, користування транспортним засобом йому вкрай необхідне у зв`язку зі станом здоров`я, суддя вважає за доцільне не позбавляти ОСОБА_1 водійських прав та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно Довідки МСЕК № 181658 від 25.06.2007 року, ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, безстроково.

Відповідно до п.9 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються - особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 283, 284 КУпАП суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП України штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подається до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.В. Шиян