справа № 361/1031/25
провадження № 3/361/996/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2025 гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , умисно висловлював погрози в сторону своєї дружини гр. ОСОБА_2 , яка на той час проживала разом з ним, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнав, щиро розкаявся у вчиненому.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що разом із чоловіком проживала без реєстрації шлюбу понад сім років, мають двох спільних дітей віком 4 та 6 років. Також зазначила, що чоловік зловживає алкогольними напоями, ображає її та дітей, у зв`язку з чим вона була змушена забрати дітей та переїхати до своєї матері, на даний час з чоловіком не проживає та наміру повертатися до нбого не має.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Заслухавши учасників по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, його вина доведена та підтверджується, окрім її визнання останнім, дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 22.01.2025 серії ВАД № 244052, з яким ОСОБА_1 ознайомлений під підпис (а.с.1), протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.01.2025, згідно якого гр. ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: на постійній основі ображає її, погрожує та взяв на неї кредитні кошти без її відома (а.с.3), письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 від 22.01.2025 (а.с.4), та іншими матеріалами справи.

Вказані документи, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено, пом`якшуючою обставиною визнається щире розкаяння останнього.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , який будучи особою працездатного віку не працевлаштований, не притягувався до адміністративної відповідальності, та інші обставини, викладені у ст.ст. 33-35 КУпАП, вважаю, що є всі підстави для застосування до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Інші види стягнення є більш суворими, для їх застосування достатніх підстав не вбачається.

Згідно із вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою суд вирішив направити порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється до суб`єкта, який згідно із законом відповідальний за виконання таких програм.

Враховуючи обставини справи, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, з урахуванням відсутності у суду відомостей про систематичність вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, суд не застосовує передбачене статтею 39-1 КУпАП положення про направлення останнього на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 173-2, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н.С.Сіренко