Справа №504/1027/25
Провадження №3/504/740/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.20207.04.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , виданий 05.02.2015р., центром ДАІ 7101,

за ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2025р. страшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті Барляк А.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення №ПП001069 від 05.03.2025р., згідно якого 05.03.2025р. о 20 год. 30 хв. на а/д М-14 «Одеса-Мелітополь» 21 км+434м. ОСОБА_1 на транспортному засобі «Mercedes-Benz Sprinter» н/з НОМЕР_2 надавав послуги з перевезення пасажирів у кількості 3 особи маршрутом «Черкаси-Миколаїв-Одеса» без одержання ліцензії, чим порушив п.24 ст.7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», відповідальність за що передбачено ч.1 ст.164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник-адвокат Різник Ю.С., будучи належним чином повідомленими, не з`явилися, однак надали заперечення та протокол про адміністративне правопорушення та заяву про розгляд справи без їх участі, тому суддя вважає можливим розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 та його представника.

Заперечення на протокол обґрунтовані тим, що ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною нормою і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно зазначати, яка саме норма законодавства порушена. 09.08.2023р. Державною службою України з безпеки на транспорті прийнято рішення №538 про надання ліцензії ТОВ «ЕЛІТ-ЕКСПРЕС» на провадження господарської діяльності щодо внутрішніх перевезень пасажирів автобусами. Зазначене вказує на те, що перевезення пасажирів та багажу здійснювалося з відповідним дозволом, що спростовує твердження, зазначене в протоколі. В протоколі не зазначено чи ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення як суб`єкт підприємницької діяльності, чи як особа, яка перебуває у трудових відносинах з перевізником, не додані докази, які підтверджують зазначені обставини. Не доведено систематичний характер здійснення неправомірних дій. Не цілком зрозуміло, які саме неправомірні дії вчинив, не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, не конкретизовано його вину, не зазначено, чи він здійснював господарську діяльність систематично, на постійній основі з надання платних послуг за перевезення громадян. За таких обставин просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення.

Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.

Частиною 1 ст. 55 ГК України встановлено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

У відповідності до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Тобто, суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності (ст. 164 КУпАП) в даному випадку має виступати суб`єкт господарської діяльності.

В матеріалах даної справи не містяться відомості про те, що ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт господарювання.

У протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено чи ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні правопорушеня як суб`єкт підприємницької діяльності, чи як особа, яка перебуває у трудових відносинах з перевізником, не додані докази, які підтверджують зазначені обставини.

Також, факт надання послуги за грошові кошти не задокументовано належним чином у встановленому законом порядку.

Основними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, уповноважена особа на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначена ст. 255 КУпАП, належних доказів на підтвердження викладених в протоколі обставин не зібрала.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 164, 245, 247, 280, 283, 284, 294 КпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан