Житомирський апеляційний суд
Справа №286/3927/24 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Номер провадження №33/4805/241/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - Бовсунівського Олександра Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Бовсунівського Олександра Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 13.10.2024 о 19 год 00 хв в с.Старі Велідники, вул.Центральна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA SPORTAGE, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на з`ясування стану алкогольного стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу алкотестер «Драгер» та від проходження такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Бовсунівський О.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях його підзахисного, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права. Зокрема, вказав, що уповноваженими особами порушено порядок огляду на стан сп`яніння, фіксації обставин події та оформлення адміністративних матеріалів. Зокрема, з долученого до матеріалів справи відеозапису неможливо встановити та ідентифікувати особу, з якою спілкується поліцейський, встановити наявність чи відсутність у такої ознак сп`яніння. Звертає увагу на те, що прізвище, ім`я та по батькові називає сам поліцейський, а не особа, з якою він спілкується. Переконливих доказів того, що працівники пропонували пройти огляд на стан сп`яніння саме ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а тому такий, відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, вважається недійним. Окрім того, ні протокол, ні інші документи, складені поліцейськими на місці, не містять підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На його думку, викладені у протоколі обставини не знайшли свого підтвердження та свідчать про недотримання судом першої інстанції вимог ст.ст.251, 252 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААД №761083 від 13.10.2024, який є доказом відповідно до ст.251 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_1 13.10.2024 о 19 год 00 хв в с.Старі Велідники, вул.Центральна, керував транспортним засобом KIA SPORTAGE, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на з`ясування стану алкогольного стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу алкотестер «Драгер» та від проходження такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.

Частиною 1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України, крім вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується: копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3258253 від 13.10.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 13.10.2024 (а.с.8); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.3); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.6); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.7); рапортом інспектора-чергового ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Онищенка Ю.С. від 13.10.2024 (ЄО за №6579), зі змісту якого вбачається, що 13.10.2024 о 18 год 49 хв надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що за адресою: Овруцький район с.Нові Велідники, вул.Невідома, невідомий чоловік на авто Кіа Спортеч їздить по вулиці на великій швидкості (а.с.9); наявним в матеріалах справи відеозаписом (а.с.11).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку, і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу, який не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у діях ОСОБА_1 . При цьому, слід зазначити, що присутність свідків при проведенні відеофіксації в даному випадку не є обов`язковою (ст.266 КУпАП).

Відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спецзасобів, так і в закладі охорони здоров`я, беззаперечно відмовився. При цьому, у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, відображені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та у протоколі про адміністративне правопорушення. Тому, вимога поліцейського про проходження ОСОБА_1 відповідного огляду була законною.

Апеляційний суд вважає, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, ст.266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, працівниками поліції не допущено.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що протокол про адміністративне правопорушення та інші документи не містять підпису ОСОБА_1 , а з відеозапису неможливо встановити та ідентифікувати особу, з якою спілкується поліцейський, а також наявність у такої особи ознак сп`яніння. Проте, таким твердженням захисника суд першої інстанції надав правильну та неупереджену оцінку. Зокрема, з відеозапису вбачається, що відеофіксація проводилась у темну пору доби і дійсно не містить чіткої візуалізації обличчя особи, з якою спілкується поліцейський. Проте, після того, як поліцейський озвучив прізвище, ім`я та по батькові водія та про причину зупинки: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Вас надійшла заява …..», особа, до якої він звертався, не заперечувала вказаних анкетних даних, а в подальшому відмовилася проходити огляд на стан сп`яніння та підписувати будь-які документи.

Тому, доводи апеляційної скарги у цій частині суд апеляційної інстанції вважає такими, що спрямовані на уникнення відповідальності та не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин правопорушення. Слід також врахувати, що даних про те, що ОСОБА_1 заявляв про порушення своїх прав, звертався зі скаргами на дії працівників поліції, матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Бовсунівського Олександра Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич