Житомирський апеляційний суд
Справа №274/9224/24 Головуючий у 1-й інст. Базюк Ю. П.
Номер провадження №33/4805/322/25
Категорія ч.5 ст.122 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі ОСОБА_1 , представника потерпілого Собка Юрія Тарасовича, Сачка Андрія Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Сачка Андрія Вікторовича, яка подана в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 року, якою провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Сачок А.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та винести нову - про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначив, що ОСОБА_2 не був повідомлений судом першої інстанції про час та місце розгляду справи, як потерпіла сторона, та судом не з`ясовано, чи наявні у ОСОБА_2 докази, які можуть істотно впливати на розгляд протоколу про адміністративне правопорушення. Вказав, що відповідно до запису з камери спостереження, який було отримано в день ДТП, чітко прослідковуються події та відображаються дії ОСОБА_1 , які підтверджують порушення ним п.10.2 ПДР. На думку апелянта, водій ОСОБА_1 , перетинаючи дві смуги руху та виїжджаючи на зустрічну смугу руху, не переконався у безпечності маневру, не пропустив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 та створив аварійну ситуацію для останнього.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Розглянувши клопотання про поновлення строку, враховуючи зазначені у клопотанні обставини, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що з наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, як і неможливо стверджувати, що він порушив пункт 10.2 Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Диспозиція ч.1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною третьою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Частиною четвертою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Диспозиція ч.5 ст.122 КУпАП передбачає склад адміністративного правопорушення, як порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Згідно п. 10.2 Правил дорожнього руху встановлено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.5 ст.122 КУпАП, необхідно з`ясувати, чи дійсно особа відносно якої складено протокол, порушила правила дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусило інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 172816 від 13.11.2024 вбачається, що 13.11.2024 близько 14 год 15 хв в с. Хажин Бердичівського району Житомирської області, траса М21 230 км 900м, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , виїхавши з узбіччя, рухався по зустрічній смузі в напрямку м. Житомир, а при здійсненні перестроювання в смугу для попутного транспортного засобу в напрямку м. Житомир, не врахував безпечність маневру та створив перешкоду для руху автомобілю Hyundai, державний номерний знак НОМЕР_2 , що змусило водія здійснити екстренне гальмування, внаслідок чого автомобіль Hyundaі здійснив наїзд на електроопору, після чого перекинувся в кювет та зазнав пошкоджень, чим порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 122 КУпАП (а.с.1,2).

На місці події ОСОБА_1 пояснив, що працював на кладовищі в селі Хажин, після чого з узбіччя перестроювався на машині «Газель» НОМЕР_1 у напрямку м. Бердичів в зоні розривних полос. Автомобіль Хюндай-Соната не бачив, в дзеркалі побачив, що він перевернувся. Після цього зупинився, щоб надати допомогу водію (а.с.5).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав такі пояснення. Додав, що водій автомобіля Хюндай перевищив швидкісний режим.

ОСОБА_2 на місці події пояснив, що керував транспортним засобом Хюндай Соната, НОМЕР_2 , рухався з м. Вінниця в напрямку м. Житомир по трасі М-21 на 230 км в населеному пункті Хажин. Рухаючись по дорозі він помітив, як перед ним із зустрічної смуги раптово виїхав грузовий автомобіль Газель НОМЕР_1 , створивши йому аварійну ситуацію. Щоб уникнути зіткнення, він з`їхав на узбіччя та здійснив наїзд на електроопору, після чого його автомобіль перекинувся на дах. Керуючи транспортним засобом він дотримувався швидкісного режиму (а.с.6)

На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.11.2024 року відображено об`єкти та обставини, що стосуються ДТП. На вказаній схемі місця ДТП зафіксовано місце розташування транспортного засобу після ДТП, електроопору, дорожню розмітку 1.1, механічні пошкодження транспортного засобу тощо, схема підписана ОСОБА_2 (а.с.7,8).

Крім того, судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис з камер спостереження, доданий до апеляційної скарги, оскільки ОСОБА_2 участі у розгляді справи не приймав, а тому був позбавлений можливості надати його в суді першої інстанції.

Зокрема, відеозапис свідчить, що з узбіччя смуги зустрічного руху під кутом близько 45° спочатку на зустрічну смугу руху, а потім на смугу руху ОСОБА_2 за декілька метрів попереду його транспортного засобу виїхав автомобіль Газель. Для уникнення зіткнення з цим автомобілем ОСОБА_2 різко змінив швидкість та напрямок руху, виїхавши на узбіччя, після чого автомобіль Hyundai здійснив наїзд на електроопору та перекинувся в кювет.

Таким чином, з відеозапису беззаперечно вбачається, що ОСОБА_1 за обставин, що мали місце 13.11.2024, не виконав вимоги ПДР України, не переконався у безпечності свого маневру, внаслідок чого інший учасник руху водій автомобіля Hyundai, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 був змушений різко зменшити швидкість та змінити напрямок руху.

Посилання суду першої інстанції на ту обставину, що жодного з порушень, передбачених ч.1-4 ст.122 КУпАП, ОСОБА_1 не інкриміновано є помилковими. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , здійснюючи маневр виїзду з узбіччя на проїзну частину (що в контексті пункту 10.2 ПДР охоплюється поняттям «іншої прилеглої території»), та при цьому пересікаючи смугу для руху автомобілів, які рухаються в зустрічному напрямку, з метою виїзду на смугу для руху в попутному напрямку, не оцінив обстановку, що склалася, зокрема в частині безпечної дистанції та розташування на проїзній частині автомобіля Хюндай, який здійснював рух в попутному напрямку, не надав йому переваги в русі, що змусило останнього різко змінити напрямок руху, а це, у свою чергу, спричинило наїзд на перешкоду, і як наслідок - аварійну ситуацію.

З огляду на викладене, враховуючи достатність доказів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини події, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень п.10.2 ПДР, що охоплюється диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, та утворює склад правопорушення, передбачений ч.5 ст. 122 КУпАП.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, строк накладення адміністративного стягнення у даній справі закінчився.

Пунктом 7 ч.1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Крім того, згідно вимог ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання адвоката Сачка Андрія Вікторовича, яке подане в інтересах ОСОБА_2 , про поновлення строку задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Сачка Андрія Вікторовича, яка подана в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, і провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич