ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/8826/24

Номер провадження 3/495/3222/2024

07 квітня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Гелла С.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли відБілгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

23.09.2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №579120 від 17.09.2024 року ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення із таким формулюванням: 17.09.2024 року о 23:00 год. в Одеській області, місто Білгород-Дністровський, вулиця Портова, 14, він керував автомобілем марки «Mercedes-Benz» д/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а сама різким запахом алкоголю с порожнина рота, тремтінням рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду в медичному закладі відмовився. Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_1 вчинив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

23.01.2025 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі відповідно до якого просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Своє клопотання ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським було грубо порушено вимоги ст. 228 КУпАП, а саме йому не було роз`ясненні його права та обов`язки втому числі право на користування юридичною допомогою адвоката. Також, коли поліцейським складався протокол йому не відомо, адже участі при його складанні він не приймав, більш того йому не була надана можливість ознайомитись з протоколом. Посилання зазначені поліцейським у протоколі, про те що він відмовився від ознайомлення з ним та відмовився надати підпис у ньому не відповідає дійсності. Крім того, в матеріалах справи є направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Білгород-Дністровська лікарня» на його ім`я, яке датовано 17.09.2024 року о 23:20 год., та в якому зазначено, що особу на огляд в заклад охорони здоров`я доставив поліцейський Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, хоча йому про вказане направлення не повідомлялось та для вказаного огляду його взагалі не доставлялось. Також, в матеріалах справи є довідка без дати вхідного номеру надана начальником сектору АМ майором поліції Наталією Заремба, нібито про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із відомостями ІПНП «Цунамі» протягом поточного року вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, про що 18.09.2024 року відносно нього складено протокол серії ААД №579118, однак до матеріалів справи вказаний протокол не приєднаний. Слід зазначити, що протокол серії ААД №579118 дійсно складався, проте не за ч.1 ст. 130 КУпАП, а за ст. 124 КУпАП. Також, у протоколі у фабулі протоколу зазначено «17.09.2024 року о 23:00 год. в Одеській області, місто Білгород-Дністровський, вулиця Портова, 14, він керував автомобілем марки «Mercedes-Benz» д/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а сама різким запахом алкоголю с порожнина рота», хоча згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що я на його питання «чи вживав я алкогольні напої» відповів «так».

Також, 27.03.2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Янков І.Д. подав до суду письмові пояснення, відповідно до яких просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У вказаних пояснень адвокат навів підстави тотожні тим, які були наведенні ОСОБА_1 у раніше поданому клопотанні про закриття провадження у справі та додатково звернув увагу суду на те, в якому психологічному стані знаходився ОСОБА_1 , а саме те, що в той день його дружина ОСОБА_2 , яка хворіла, знаходячись у лікарні в місті Одеса впала в кому та йому потрібно було надати згоду або незгоду на те, щоб лікарі відключили її від штучної підтримки її життєдіяльності, так які лікарі вважали що вони нічим його дружині не допоможуть. 23.09.2024 року, його дружина, не приходячи до тями, померла. Знаходячись в такому тяжкому психологічному стані він не міг усвідомлювати свої дії та не міг керувати такими діями, внаслідок тимчасового розладу душевної діяльності, а тому на підставі ст. 20 КУпАП він є неосудним.

У судовому засідання адвокат Янков І.Д. просив закрити провадження у справі з підстав які зазначені у раніше поданому клопотання про закриття кримінального провадження та з підстав зазначених у письмових поясненнях.

Додатково адвокатом було заявлено клопотання про допит свідків працівників Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та призначення амбулаторної психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_1 на вирішення якої поставити наступні питання:

-чи могла особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 виходячи зі стану його психіки усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними?

-чи був осудним ОСОБА_1 у період інкримінованого йому діяння?

Проведення експертизи доручити комунальні установі Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я, який знаходиться за адресою: 65006, місто Одеса, вулиця Академіка Воробйова, буд. 9.

Вказане клопотання судом було задоволено частково, а саме викликано в судове засідання для надання пояснень працівників Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в іншій частині відмовлено.

Суд вважає, що метою заявленого клопотання не є встановлення обставин по справі, а направлене напорушеннястроків розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 зі слів його захисника перебуває за кордоном, відтак не вбачається за можливе в межах строку на притягнення до юридичної відповідальності та за фізичної відсутності особиреалізувати проведення такої експертизи.

Окрім того, захисником не надано жодних доказів, які б могли свідчити про перебування ОСОБА_5 на психоневрологічному обліку, наявність в минулому випадківзагострення психічного стану тощо,що дало б переконливі підстави сумніватися в осудності особи та прийняття відповідного рішення про призначеннясудової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №579120 від 17.09.2024 року відносно ОСОБА_1 був складений згідно чинного законодавства та під час його складання працівниками поліції було враховано та дотримано всі норми та в межах чинного законодавства.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надав аналогічні пояснення, що й свідок ОСОБА_4 та запевнив, що протокол складений у спосіб і в межах діючого законодавства, та жодних порушень збоку працівників поліції не здійснювалось. Крім того зазначив, що ОСОБА_1 було роз`ясненні його права.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу у чинній на час вчинення правопорушення редакції передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до санкції вказаної норми, за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту ПДР є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до статті 23 Кодексу метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом частини другої статті 33 Кодексу при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вина правопорушника підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №579120 від 17.09.2024; рапортом поліцейського Цуркан А.М. від 18.09.2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.09.2024 року; схемою місця ДТП, яка склалась 17.09.2024 року; протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №579118 від 18.09.2024 року; довідкою начальника сектору АП майора поліції Наталі Заремби в якій зазначено, що згідно відомостями бази ІПНП «Цунамі» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, також міститься посилання, що посвідчення водія НОМЕР_2 від 22.06.2010 не вилучалось (застосунок Дія); диском з відеозаписом.

Аналіз досліджених під час судового розгляду докази в їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся та йому взагалі не було повідомлено про таке направлення не приймаються судом до уваги, з огляду на те, що як вбачається з відеозапису, працівники поліції роз`яснювали останньому про його право пройти огляд як на місці зупинки так в медичному закладі, однак ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився (урив. 06:04 та 06:25 відеозапису).

Крім того, саме відео починається з моменту ДТП автомобіля марки «Mercedes-Benz» під кернуванням ОСОБА_1 , який здійснив наїзд на відбійник, та з якого працівники поліції буквально дістають з вказаного автомобіля.

Все відео супроводжується ненормативною лексикою та неадекватною поведінкою з боку ОСОБА_1 в адресу працівників поліції, які були присутні під час вищевказаної події, що призвело до того, що на ОСОБА_1 працівники поліції наділи кайданки та посадили до поліцейського автомобіля.

Також, з відеозапису вбачається, що на питання поліцейського чи вживав він перед тим як сісти за кермо автомобіля алкоголі напої ОСОБА_1 відповів «що вживав Бренді-колу» (урив. 05:57).

Окрім того, з відеозапису (урив. 06:04) ОСОБА_1 під час відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння прокричав на російській мові «я пьяный».

Таким чином, працівники поліції діючи в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про національну поліцію», разом з тим, факт відсутності на відеозаписі моменту зупинки не спростовує її правомірності, з огляду на те, що автомобіль марки «Mercedes-Benz» під керуванням ОСОБА_1 потрапив у ДТП.

Доводи щодо не роз`яснення ОСОБА_1 прав передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Суд звертає увагу, підстави вважати чи перебуває особа у стані сп`яніння відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд, а сама по собі незгода водія з виявленими у нього ознаками сп`яніння не звільняє його від відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР.

Щодо доводів адвоката стосовно психічного стану ОСОБА_1 , а саме те, що йому повідомили звістку про те, що його дружина перебуває в комі та перебуває у лікарні місті Одеса, суд зазначає, що вказана обставина не дає підстав йому сідати за кермо в нетверезому стані та наражати на небезпеку інших громадян України.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції при складанні протоколу, оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження адвоката Янкова І.Д. у клопотанні про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Між тим, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оцінивши докази та матеріали, надавши правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладеного та особу правопорушника, характер протиправного діяння, не встановленням обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян зпозбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп., які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись статтями 26, 33, 40-1, 130, 221, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальностіта накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч грн ) на користь держави, зпозбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять грн 60 коп.).

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Суддя С.В. Гелла