Справа № 487/911/25
Провадження № 3/487/501/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Уманського І.В., адвоката Коробочкіної Л.М., перевіривши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 (м. Бержани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

РНОКПП: НОМЕР_1 .

за ст.124 КпроАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №225050 від 19.01.2025 року, цього ж дня о 15-30 год., у м. Бержани по вул. С.Бандери, вул. Рогатинській, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz S 350» д.н.з. НОМЕР_2 , порушив вимоги п.п.12.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки.

Дії, ОСОБА_1 працівниками поліції, були кваліфіковані за ст. 124 КпроАП України

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в порушені ПДР України не визнав, зазначив, що дійсно в зазначені у протоколі дату та час у м.Бержани по вул. Рогатинській, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz S 350» д.н.з. НОМЕР_2 та під час руху відбулося бокове контактування його транспортного засобу із транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_3 .

Наполягав на тому, що вимоги пункту 12.1 ПДР України, не порушував, оскільки рухався зі швидкістю приблизно 55 км/год, а отже її перевищення не допустив.

Причиною контактування транспортних засобів вважав сукупність таких факторів, як - конструктивні недоліки дороги (відсутність попереджувальних знаків та розмітки); її значне звуження та слизьке дорожнє покриття.

Щодо фактичних обставин ДТП зазначив, що керуючи транспортним засобом рухався по вищевказаній ділянці дороги, яка позначена дорожнім знаком «Головна дорога», зі швидкістю 55 км/год.. Так як, на вказаній ділянці дороги не було дорожньої розмітки, вважає, що вона мала по одній смузі для руху у кожному напрямку.

В подальшому, напрямок дороги почав змінюватись зі значним заокругленням праворуч. Наближаючись до вказаного заокруглення, у своїй смузі для руху ближче до її правого краю, поблизу бордюрного каменю, він побачив каналізаційний люк, який був встановлений нижче рівня дорожнього покриття, у зв`язку із чим він прийняв рішення об`їхати його, здійснивши маневр ліворуч.

Тільки, перебуваючи на заокруглені дороги, та об`їжджаючи люк, він побачив транспортний засіб «Skoda» який їхав у зустрічному напрямку ближче до середини дороги. Оцінивши дорожню обставку, він почав здійснювати маневрування в право, та у цей момент відбулось бокове контактування транспортних засобів.

Стверджував, що під час зіткнення транспортний засіб під його керуванням перебував у у його смузі руху та на зустрічну смугу не виїжджав.

Вважав, що суд не має приймати до уваги його письмові пояснення, долучені до матеріалів справи, які були надані одразу після ДТП, в момент його перебування у стресовому стані.

Зазначив, що зі схемою ДТП не згоден, однак поліцейські не дали йому можливості внести до неї зуваження.

У зв`язку із викладеним просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпроАП України.

В подальшому до судового засідання не з`явився.

Адвокат Коробочкіна Л.М., в судовому засіданні заперечила факт порушення ОСОБА_1 п.п. 12.1 ПДР України, зазначивши, що додана до протоколу Схема місця ДТП, не містить відомостей про безпосереднє місце зіткнення транспортних засобів, ширину проїзної частини разом з роздільними смугами, саме в місці контактування транспортних засобів, оскільки схема складена з урахуванням переміщення транспортних засобів після безпосереднього зіткнення.

Крім того зазначила, що з вищевказаної схеми місця ДТП вбачається що вона була складена, «19.01.2024» у той час як сама ДТП, яка послужила підставою для складення вищевказаного протоколу, сталася «19.01.2025».

Окремо вказала, що дорожня обстановка зафіксована на схемі не у повній мірі відповідає реальним дорожнім умовам на даній ділянці руху, які були зафіксовані відеозаписом, зробленим безпосередньо ОСОБА_1 у момент оформлення матеріалів ДТП.

Наголосила на тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з врахуванням дорожньої обстановки, яка склалася, та конструктивні особливості дорожнього покриття, не давали йому можливості здійснити проїзд, окрім як об`їжджаючи люк з його лівої сторони.

У зав`язку із викладеним просила провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпроАП України.

Потерпілий ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення, датовані 05.04.2025, окрім того просив врахувати пояснення надані ним під час оформлення матеріалів ДТП, які були долучені до справи.

Вислухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , адвоката Коробочкіної Л.М., дослідивши матеріали справи, відеозаписи та фотознімки надані ОСОБА_1 , письмові пояснення надані ОСОБА_2 , суд приходить до наступних висновків.

Частиною 2 статті 7 КпроАП України передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КпроАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КпроАП України передбачена відповідальність в разі порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Системний аналіз норм ст. 124 КпроАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції.

Так, працівниками ВП №1 (м. Бержани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області на підтвердження порушення ОСОБА_1 п.12.1 ПДР України, надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 225050 від 19.01.2025, схему місця ДТП від 19.01.2025 року, фото таблицю за фактом ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Разом з тим, надані докази не містять фактичних даних, які б давали об`єктивну можливість суду встановити обставини ДТП, а під час розгляду справи, судом не встановлені фактичні обставини, які б беззаперечно підтверджували факт порушення ОСОБА_1 п.12.1 ПДР України

Так особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КпроАП України визначено Розділом 9 Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 1 ч. 1 Розділу 9 Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додається, зокрема, схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський.

Згідно з п. 6,7,11 ч. 4 Розділу 9 Інструкції на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти, зокрема: координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; розташування дорожньої розмітки;

Так, в схемі місця ДТП, яка складена поліцейським на місці ДТП 19.01.2025 року та долучена до Протоколу, міститься схематичне зображення транспортних засобів, за участі яких сталася дорожньо-транспортна пригода - автомобілів «Mercedes-Benz S 350» та «Skoda Octavia», їх місце розташування на момент приїзду працівників поліції, також зазначені відстані від правих коліс автомобілів до узбіччя.

При цьому на вказаній схемі місця ДТП відсутнє: місце зіткнення транспортних засобів, не зазначена ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами в тому числі і в місці зіткнення, а зображена дорожня розмітка не відповідає, дорожній розмітці яка вбачається з фотознімків, які містяться у фототаблиці факту ДТП.

Разом з тим, суд вважає, що дата складання схеми ДТП як «19.01.2024», про що зазначає адвокат Коробочкіна Л.Л. є технічною опискую.

Одночасно, фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, при розгляді справданої категорії судом встановлюються, в тому числі, на підставі пояснень її учасників.

Так, пояснення учасників ДТП, а саме ОСОБА_1 отримані безпосередньо у судовому засіданні та письмові пояснення ОСОБА_2 , від 19.01.2025 року та 05.04.2025 року, враховуючи положення п. 12.1 ПДР України, порушення яких ставиться у провину ОСОБА_1 , не містять відомостей про те, що бокове контактування транспортних засобів під їх керуванням, відбулося саме в наслідок того, що ОСОБА_1 не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху та внаслідок чого не справився з керуванням транспортним засобом.

Так у своїх поясненнях наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував про будь-які обставини, що завадили йому постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним. Стверджував, що маневрування здійснював з урахуванням дорожньої обстановки.

В свою чергу пояснення ОСОБА_2 не містять будь-яких фактичних даних, щодо обставин ДТП, які б давали суду об`єктивну можливість оцінити вищезазначені твердження ОСОБА_1 , як - то розміщення їх транспортних засобів на проїжджій частині, з урахуванням кількості смуг для руху, та наявності заокруглення дороги, а також напрямок руху безпосередньо його, ОСОБА_2 , транспортного засобу, у момент зіткнення.

За такого, для встановлення вини особи у вчиненні ДТП, за викладених у протоколі обставин, необхідним є встановлення механізму дорожньо-транспортної пригоди, можливих порушень ПДР, допущених кожним із учасників, їх вини та причинного-наслідкового зв`язку між діями та наслідками, що настали (зіткнення транспортних засобів). Зокрема, визначальне значення має, саме встановлення місця зіткнення транспортних засобів та його координати відносно всієї ширини проїжджої частини, в умовах відсутності належним чином нанесеної дорожньої розмітки. Саме зазначені відомості дають змогу встановити порушення вимог ПДР України, водіями під час контактування транспортних засобів.

Встановлення цих обставин набуває значення і враховуючи приписи пункту 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, за якими у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення Правил двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також, чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

З огляду на викладене, встановленню конкретних обставин дорожньо-транспортної пригоди мала б сприяти схема місця ДТП, складена у відповідності до вимог пункт 4 розділу ІХ Інструкції.

Проте, додана до протоколу схема місця ДТП від 19.01.2025 року, в повній мірі вказаним вимогам не відповідає, що по своїй суті позбавляє суд можливості відтворити обставини пригоди, механізм її виникнення, що передувала діям ОСОБА_1 та виявити причино-наслідний зв`язок між діями кожного водія та наслідками.

В свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 225050 від 19.01.2025 за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.

Суд, керується тим принципом, що збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення судом порушує право на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом) (рішення Європейського Суду від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії», заява № 36673/04).

Не дивлячись на те, що ОСОБА_1 при дачі пояснень у суді підтвердив той факт, що рухався у населеному пункті з перевищенням швидкості, а саме: 55 км/год., суд вважає, що матеріали справи не містять доказів, які би ґрунтувались на конкретних обставинах події, та доводили, що ОСОБА_1 дійсно не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та що саме такі його дії призвели до зіткнення з транспортним засобом, під керуванням ОСОБА_2 ..

Сам по собі факт зіткнення, не може бути достатньою підставою для обвинувачення ОСОБА_1 у невиконанні вимог пунктів 12.1 ПДР та є порушенням презумпції невинуватості.

Враховуючи таку засаду кримінального, за аналогією права, адміністративного провадження, як безпосередність дослідження показань, суд не може прийняти до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 від 19.01.2025, беручи до уваги що інші досліджені судом докази у своїй сукупності не підтверджують його провини у скоєні адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених обставин, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи належних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 , вимог п.п. 12.1 ПДР України, за викладених у протоколі обставин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпроАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпроАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 284 КпроАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпроАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Головуючий суддя: І.О.Притуляк