Справа № 199/2904/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., за участі захисника Слуцької Т.В., розглянувши матеріали, що надійшли від ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця ЗСУ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 24 лютого 2025 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_2 по автодорозі Олександрівка-Покровськ-Костянтинопільське, керував транспортним засобом «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудні камери працівників патрульної поліції.

ОСОБА_2 ,належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. Його захисник Слуцька Т.В. в судовому засіданні повідомила, що її підзахисний свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки працівниками поліції було порушено порядок огляду. Останній є військовослужбовцем і поліцейські не мали повноважень проводити його огляд на стан сп`яніння, а повинні були викликати ВСП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, з наступних підстав:

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Судом переглянуто відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_2 з поліцейськими. Останній був одягнутий у військову форму та повідомив, що він є діючим військовослужбовцем та перебуває при виконанні своїх службових обов`язків їде на бойові позиції. Захисником Слуцькою Т.В. суду надала до копія військового квитка серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 та довідка Форми 5, відповідно до яких останній дійсно проходить військову службу у відповідній військовій частині.

Таким чином, ОСОБА_2 , на момент його зупинки працівниками патрульної поліції, вважався таким, що виконує обов`язки військової служби, а отже був спеціальним суб`єктом відповідно до КУпАП.

За приписами ч. 2 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Згідно вимог ч. 9 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Працівники поліції після встановлення того факту, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем Збройних Сил України та виконує обов`язки військової служби, за наявності ознак вчинення останнім адміністративного правопорушення мали викликати на місце зупинки представників Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командира (начальника) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) та не мали повноважень на проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння.

В діях ОСОБА_2 , як військовослужбовця, який виконував обов`язки військової служби, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП: виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Зазначена норма співвідноситься з ч. 1 ст. 130 КУпАП як спеціальна та загальна і за правилами кваліфікації при конкуренції норм дії ОСОБА_2 не можуть бути кваліфіковані за загальною нормою при наявності спеціальної. При цьому, суд самостійно не може змінити кваліфікацію дій ОСОБА_2 на ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яка передбачає більший розмір адміністративного стягнення, оскільки щодо ОСОБА_2 протокол за вказаною статтею спеціальним суб`єктом не складався і останній від нього в суді не захищався.

За наведених обставин, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

09.04.2025