Справа № 393/51/25
П О С Т А Н О В А
02 квітня 2025 року селище Кам`янець
Суддя Новгородківського районного суду Кіровоградської області Подліпенець Є.О. розглянувши матеріали, які надійшли з Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Сільченко С.М. у судове засідання не з`явилися, про дату, місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляли, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталися.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Таким чином, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від останнього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим, причини його неявки до суду визнані неповажними, та відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали приходжу до наступного.

Так, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також відповідно положень ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідальність особи наступає, як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно протоколу про адмінправопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину порушення саме п.2.5 ПДР України, (відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння).

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено, на підтвердження пред`явлених ОСОБА_1 обвинувачень, до протоколу про адмінправопорушення додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, диск з відеозаписом з місця події, розписка ОСОБА_2 , довідки інспектора САП Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія та про те, що останній протягом року до адмінвідповідальності не притягувавсяпро що вказано в протоколі в графі «до протоколу додається».

З долученого до протоколу відеозапису вбачається, що працівники поліції в темну пору доби підійшли до транспортного засобу, який знаходився в перевернутому стані, на боці, за межами проїзної частини, та відкривши двері авто працівник поліції виявив двох чоловіків, що знаходилися в кабіні авто. При цьому чоловіки були при свідомості, але один із них виявляв ознаки непритомності. Хто із них знаходився на місці водія не можливо було встановити, оскільки автівка була перевернута і ці особи не перебували на місцях водія та пасажира, а хаотично розміщувалися в салоні авто. На питання поліцейського хто водій транспортного засобу, чоловіки вказали що не вони. Проте, працівник поліції вказав на особу яка була більш притомна та була в змозі вести діалог ( ОСОБА_1 ), що саме він керував вказаним транспортним засобом, при цьому останній вказав, що це не він. Інший чоловік на відео також вказав, що не керував транспортним засобом. Після чого, поліцейський повідомив ОСОБА_1 що у останнього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що останній відмовився мотивуючи це тим, що він не керував транспортним засобом. Також після відмови пройти огляд на місці, поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що останній також відмовився мотивуючи це тим, що він не водій вказаного транспортного засобу, а пасажир. Після чого відносно нього було складено протокол про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.Також з вказаного відео не вбачається, що по справі залучалися будь які свідки.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Для закінченого складу адмінаправопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , треба встановити чи керувала така особа транспортним засобом, (чи є вона водієм), оскільки в протилежному випадку на неї не можуть розповсюджуватися відповідні норми ПДР, (зокрема п.2.5), та вона не може нести за їх не виконання відповідальності.

З наданих суду матеріалів (доказів) не вбачається, що ОСОБА_1 11.01.2025р. о 23:40 год. керував автомобілем Chevrolet Niva, д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Беляєва, буд. 23, в с. Верблюжка Кропивницького району, Кіровоградської області, а відповідно він не міг порушити п. 2.5 ПДР України, оскільки вимоги вказаного пункту стосуються лише водіїв та осіб, які керують транспортними засобами, в зв`язку з чим він не має бути підданий адмінвідповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Між тим слід вказати, що в наданому суду відеозаписі не міститься зафіксованих даних щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, і як вбачається з відеозапису останній дану обставину на місці не визнає та оспорює. Крім цього, з дослідженого відеозапису не зрозуміло чому саме з двох наявних в автомобілі чоловіків працівник поліції дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, а не інша особа. Також з відеозапису не вбачається, що поліцейським взагалі вживалися будь - які передбачені законом заходи направлені на виявлення та встановлення особи водія, тобто залучалися та допитувалися свідки події, тощо.

Слід також вказати, що з даних долученого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зазначав працівнику поліції, що він не керував автомобілем. При цьому на відеозаписі в перекинутому автомобілі Chevrolet Niva, д.н.з. НОМЕР_2 присутній інший чоловік, який також міг потенційно керувати транспортним засобом. Проте жодних його пояснень працівниками поліції в нього відібрано не було та вони у встановленому законом порядку не долучені до матеріалів справи.

Між тим, сам протокол про адміністративне правопорушення не підтверджує обставин щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відповідно порушення п. 2.5 ПДР України, що як наслідок виключає відповідальність останнього за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що доказів на підтвердження обставин, які вказують про факт керування ОСОБА_1 автомобілем Chevrolet Niva, д.н.з. НОМЕР_2 по Беляєва, буд. 23, в с. Верблюжка Кропивницького району, Кіровоградської області о 23:40 год 11.01.2025р. до протоколу не долучено, зокрема, відсутні показання свідків, висновки експертів, фотозображень, дані відеозапису, інші документи, які б вказували, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем о 23:40 год 11.01.2025р., тощо, підстав вважати, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення не має.

Інші докази вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР України за обставин викладених в протоколі матеріали справи не містять. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Отже, на підставі наданих матеріалів, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування гр. ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, що виключає його відповідальность за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі.

Слід також наголосити, що сам по собі факт знаходження ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмова на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, без доведення тієї обставини, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом (є водієм), не утворюють склад адмінправопорушення передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що матеріали справи не містять достатньої сукупності беззаперечних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому, за відсутності інших доказів, вважаю недостатніми надані суду докази для доведення в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адміністративної справи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 40-1, 221, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Новгородківський районний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 , начальнику Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Суддя Є.О. Подліпенець