Справа № 147/566/25
Провадження № 3/147/314/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року с-ще Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Почкіна Оксана Миколаївна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, солдат резерву військової частини НОМЕР_1 (тимчасово прикомандирований до військової частини НОМЕР_2 ), проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовий квиток НОМЕР_3 виданий ІНФОРМАЦІЯ_3 , 13.07.2021,

за ч. 3 ст.172-20 КУпАП,,

ВСТАНОВИЛА:

27.03.2025 близько 17 год. 40 хв солдат ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння на території базового табору військової частини НОМЕР_2 . Огляд на стан алкогольного сп`яніння солдата ОСОБА_1 проводився за його згодою, із застосуванням спеціального технічного приладу Алконт-М №00331. В ході проведення тесту було встановлено, що солдат ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (результат тесту -2,34%о.).

Відповідно до витягу з наказу (по стройовій частині) №70 від 10.03.2025, солдата ОСОБА_1 тимчасово прикомандировано до складу військової частини військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, що проходить військову службу за мобілізацією, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння на території базового табору військової частини НОМЕР_2 в умовах особливого періоду військового стану, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Неправомірні дії солдата ОСОБА_1 передбачені ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки адміністративне правопорушення вчинив в умовах особливого періоду, оскільки відповідно до ст.1 ЗУ «Про оборону України», з моменту введення в дію Указу президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 в Україні діє особливий період. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України про «Правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду з урахування визначених ст. 277 КУпАП строків розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом сповіщення за номером телефону , який зазначено в заяві про отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, зокрема, скеровувалася телефонограма, яку ОСОБА_1 не отримав з незалежних від суду причин, та судова повістка у вигляді SMS-повідомлення з підтвердження про доставку згідно відомостей АСДС. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , в якій він обставини вказані в протоколі та вину визнає, просить справу розглядати без його участі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відомо про розгляд Тростянецьким районним судом Вінницької області справи про вчинення ним адміністративного правопорушення, він скористався своїми процесуальними правами та повідомив суд що не має наміру брати участь в її розгляді

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, а також на строки розгляду даної категорії справи про адміністративне правопорушення (ст. 277 КУпАП), вважаю, що відповідно до ст. 268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП з огляду на наступне.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст.172-20 КУпАП настає за вчинення дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч.1 ст. 172-20 КУпАП адміністративно караними є дії, зокрема, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з вимогами ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції, України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року №2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року №254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року №3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року №3275-ІХ, Указом від 6 листопада 2023 року №734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року №3429-ІХ, та Указом від 5 лютого 2024 року №49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року №3564-ІХ, Указом від 6 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року № 3684-IX, Указом від 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-IX, затвердженим Законом України від 29.10.2024 4020-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

3 березня 2022 року Законом України був затверджений Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію».

Відтак, в Україні 27.03.2025 діяв воєнний стан.

Вина ОСОБА_2 повністю підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення № ОДВ/107 від 28.03.2025, з якого вбачається, що 27.03.2025 близько 17 год. 40 хв солдат ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння на території базового табору військової частини НОМЕР_2 . Огляд на стан алкогольного сп`яніння солдата ОСОБА_1 проводився за його згодою, із застосуванням спеціального технічного приладу Алконт-М №00331. В ході проведення тесту було встановлено, що солдат ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (результат тесту -2,34%о.);

-Актом №126 огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який був проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, за допомогою приладу «Алконт-М» №00331 з фіксуванням уповноваженою особою на спеціальний технічний засіб відеозапису, результат огляду позитивний 2,34 %о;

- результатом тесту проведеного з допомогою приладу для вимірювання концентрації парів алкоголю «Алконт-М» №00331, тест №650 від 27.03.2025, результат тесту ОСОБА_1 2,34%о;

- відеозаписом, здійсненим під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ;

- власноруч написаними та підписаними поясненнями ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення № ОДВ/107 від 28.03.2025, в яких він зазначив, що вживав алкогольний напій та перебував в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, вину визнає.

Досліджені та оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним вказаного порушення.

Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність солдат ОСОБА_1 судом не встановлено.

При обранні виду адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його особу, ступінь вини, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Проте, згідно з п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки солдат ОСОБА_1 є військовослужбовцем та в день вчинення адміністративного правопорушення перебував на службі (тобто під час виконання службових обов`язків), керуючись ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», вважаю, що він підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 33, 34,35, 172-20, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, тобто у розмірі 34000 грн (тридцять чотири тисячі гривень).

У випадку добровільної сплати штрафу в строк визначений ч.1 ст. 307 КУпАП платіжний документ надати Тростянецькому районному суду Вінницької області (вул. Соборна, 21, с-ще Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.М. Почкіна