КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 368/1628/24

номер провадження: 33/824/546/2025

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - Мачульського Миколи Васильовича, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , його представника - адвоката Клапчука Федора Петровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Кагарлицького районного суду Київської області від 20 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Кагарлицького районного суду Київської області від 20 листопада 2024 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Кагарлицького районного суду Київської області від 20 листопада 2024 року та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, посилаючись на неповне дослідження суддею першої інстанції доказів у справі, неправильне і неповне встановлення усіх фактичних обставин справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на пункти 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Зазначає, що 09 жовтня 2024 року він, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , близько 15 год 00 хв., виїжджав зі свого подвір`я по вул. Героїв Крут, 5 у місті Кагарлик, та зупинився, щоб подивитися як рухатися далі. Після зупинки автомобіля він відчув, що сталося зіткнення в правий бік його автомобіля. Відчувши удар, вийшов з автомобіля та побачив, що в його автомобіль в`їхав автомобіль «Москвич 2137», д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_1 відразу почав здійснювати рух назад.

Звертає увагу на те, що він зробив зауваження водію автомобіля «Москвич 2137» ОСОБА_1 , щоб той припинив рух та залишався на місці до приїзду поліції. Проте, водій ОСОБА_1 продовжив рух на своєму автомобілі назад.

Вказує, що саме він, ОСОБА_2 , викликав поліцію на місце події. Стверджує, що на момент зіткнення автомобіль «Москвич 2137», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 рухався не по проїжджій частині, як мав би відповідно до ПДР, а по узбіччю. При цьому, ОСОБА_1 не був уважним, не помітив автомобіль «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв на місці та в`їхав у бокову частину автомобіля.

Вважає, що на користь того, що саме водій автомобіля «Москвич» ОСОБА_3 скоїв ДТП, свідчать пошкодження автомобілів, а саме, якби ОСОБА_2 здійснив зіткнення під час руху заднім ходом, то пошкоджена була б задня частина його автомобіля, а не бокова. Проте з фотографій, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що автомобіль «Москвич» має пошкодження передньої частини автомобіля, а автомобіль ОСОБА_2 «ВАЗ» має ушкодження з правого боку автомобіля, чого не могло статися, якби ОСОБА_2 дійсно рухався заднім ходом.

Наголошує, що письмові пояснення водія автомобіля «Москвич» ОСОБА_1 , в яких він стверджує, що безпосередньо перед ДТП він підвозив людей до їхнього місця проживання по вул. Героїв Крут, коли в нього в`їхав автомобіль «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався заднім ходом, суперечать локалізації пошкоджень автомобілів, оскільки у даному випадку автомобіль ОСОБА_2 «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , має пошкодження по боковій частині автомобіля.

Стверджує, що ОСОБА_1 , який підвозив пасажирів, мав переконатися, що не створює небезпеки дорожньому руху та що висадка пасажирів буде безпечною. Оскільки він планував висадити пасажирів не у спеціально призначеному для цього місці (посадковому майданчику), то мав пересвідчитися, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам руху. Проте, вказаних вимог ОСОБА_1 не дотримався та здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 , після чого від`їхав від місця зіткнення та дав неправдиві показання, які, вочевидь, не відповідають дійсним обставинам справи.

У даному випадку ОСОБА_1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен був враховувати дорожню обстановку, мати змогу постійно контролювати рух свого автомобіля та безпечно керувати ним. Тобто, ОСОБА_1 мав би рухатися з безпечною швидкістю та завчасно помітити автомобіль ОСОБА_2 «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , що дало б змогу уникнути зіткнення.

Крім того, ОСОБА_1 був об`єктивно спроможний виявити рух автомобіля «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , та повинен був негайно вжити заходів для уникнення зіткнення, проте уважним не був та відповідних заходів не вжив, що спричинило ДТП. При цьому, встановивши, що пояснення ОСОБА_1 не відповідають дійсним обставинам справи, суд першої інстанції дійшов помилкового та немотивованого висновку про закриття провадження у справі.

Вважає, що сукупність наявних у справі доказів дають підстави вважати про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Мачульський М.В. подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначив, що, заперечуючи рух свого автомобіля в момент зіткнення транспортних засобів, водій ОСОБА_2 намагається ввести суд в оману щодо фактичних обставин справи та перекласти відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення на його підзахисного. Так, зокрема на долученому до матеріалів справи СD-диску, отриманому в установленому законом порядку від Кагарлицького ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області містяться відеофайли із відеозаписом з нагрудної портативної камери поліцейського, де зафіксовано спілкування поліцейських із водіями та свідком на місці оформлення ДТП. Тобто свідок ОСОБА_2 першопочатково підтвердив факт повної зупинки автомобіля «Москвич 2137» під керуванням водія ОСОБА_1 , перед тим як водій автомобіля «ВАЗ-2107» ОСОБА_2 допустив з ним зіткнення. Таким чином даним відео спростовуються доводи водія ОСОБА_2 , про те, що в момент зіткнення транспортних засобів його автомобіль перебував у нерухомому стані та підтверджується той факт, що саме ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВАЗ-2107», у порушення пункту 10.9 ПДР, виїжджаючи із двору заднім ходом, не переконався в тому, що це буде безпечно та допустив зіткнення із припаркованим на узбіччі дороги автомобілем «Москвич 2137».

Також вказує, що на долучених до матеріалів справи фото чітко видно розміщення транспортних засобів на місці ДТП, характер пошкоджень обох автомобілів та потертості (їх напрямок) на бампері автомобіля «Москвич 2137», які не характерні для бокового зіткнення автомобілів. Натомість напрямок загину металу на капоті та бамперу автомобіля «Москвич 2137» свідчить про те, що удар стався під кутом із правої сторони в напрямку руху автомобіля «ВАЗ-2107». Що також підтверджується характерними для такого удару механічними пошкодженнями на автомобілі «ВАЗ» у місці з`єднання заднього правого крила із задньою стінкою кузова.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його представника - адвоката Клапчука Ф.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - Мачульського М.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи її необґрунтованою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова судді першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, з огляду на таке.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя першої інстанції виходив із того, що особою яка складала протокол не доведено порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 12.1 ПДР, так як в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що водій не вибрав безпечної швидкості руху. Також не доведено порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 12.3 ПДР, так як не зазначено в протоколі в чому конкретно виразилась небезпека для руху водія ОСОБА_1 , який рухався по узбіччю дороги за встановлених судом обставин, не маючи на це права, що і спричинило зіткнення транспортних засобів та отримання механічних пошкоджень.

Проте з такими висновками судді першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з`ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з вимогами ст.ст.278, 280 КУпАП суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення апеляційним судом встановлено, що даних вимог закону суддею першої інстанції дотримано не було.

Так, ст.124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Пунктом 12.1 ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 ПДР передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

У рішеннях Європейского суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Так, незважаючи на не визнання своєї вини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його вина у порушенні пунктів 12.1, 12.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, поза розумним сумнівом підтверджується, даними, які містять:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №789969 від 09 жовтня 2024 року, згідно з яким 09 жовтня 2024 року, о 15 год 17 хв. в місті Кагарлик по вул. Героїв Крут, ОСОБА_1 керував автомобілем «М-2137», д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки та при виникненні небезпеки не вжив заходів для зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди для всіх учасників дорожнього руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався заднім ходом зі сторони будинку №5 по вул. Героїв Крут в місті Кагарлик. Чим порушив вимоги пунктів 12.1 та 12.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.1);

- схема місця ДТП від 09 жовтня 2024 року, на якій відображено ділянку дороги, де сталася ДТП, місце розташування автомобіля «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля «Москвич-2137», д.н.з. НОМЕР_2 , на узбіччі дороги після ДТП, місце зіткнення цих автомобілів, перелік видимих пошкоджень транспортних засобів, а саме, автомобіль «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , має пошкодження: правого заднього крила, багажного відділення, лако-фарбового покриття, а автомобіль «Москвич-2137», д.н.з. НОМЕР_2 , має пошкодження: правого крила, капота, решітки радіатора, переднього бампера, лако-фарбового покриття. Схему місця ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підписали без зауважень (а.с.2);

- письмові пояснення ОСОБА_2 про те, що 09 жовтня 2024 року в місті Кагарлик по вул. Героїв Крут, 5, він виїжджав на своєму автомобілі «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , зі свого подвір`я. Виїхавши на пів корпусу автомобіля, він зупинився щоб оглянути, як рухатися далі. В цей час після зупинки стався удар в праву задню сторону автомобіля. Він вийшов з автомобіля щоб оглянути, що відбулося. В цей час автомобіль, що ударив почав рух назад. ОСОБА_2 зробив зауваження водію, що не можна переміщувати автомобіль із того стану, в якому відбулася подія до приїзду поліції, але він продовжив рух. Зауважив, що автомобіль, який пошкодив його автомобіль рухався не на проїжджій частині дороги, а по зеленій зоні під огорожею на відстані близько одного метра. Автомобіль, який здійснив зіткнення з його автомобілем - це автомобіль «Москвич-2137», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 (а.с.5);

- фотознімки з місця події, на яких відображено розміщення автомобіля «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля «Москвич-2137», д.н.з. НОМЕР_2 , після ДТП та наявні на них пошкодження (а.с.12-13, 30-36);

- відеозапис, наданий працівниками поліції на заяву ОСОБА_1 (а.с.51).

Апеляційний суду враховує, що наведені вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395), Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376 (далі - Інструкція №1376).

Протокол підписаний працівником поліції, який його склав, та безпосередньо ОСОБА_1 , якому у встановленому законом порядку роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Дослідивши наведені вище докази у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що висновок судді першої інстанції про те, що особою яка складала протокол, не доведено порушення водієм ОСОБА_1 вимог пунктів 12.1, 12.3 ПДР, так як в протоколі не зазначено конкретно таких поршень ОСОБА_1 , який рухався по узбіччю дороги за встановлених судом обставин, не маючи на це права, що і спричинило зіткнення транспортних засобів та отримання механічних пошкоджень, не узгоджується з наявними у справі доказами, виходячи з такого.

Заперечуючи свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 стверджував, що 09 жовтня 2024 року він керував автомобілем «Москвич-2137», д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Героїв Крут та підвозив людей. Зупинившись біля будинку по вул. Героїв Крут, 5 в його автомобіль в праве переднє крило в`їхав автомобіль «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , який виїжджав заднім ходом з двору.

З метою перевірки вказаних обставин, судом апеляційної інстанції було задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 - Мачульського М.В. про виклик та допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які в момент ДТП знаходилися в салоні автомобіля «Москвич-2137», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. Судова повістка, яка апеляційним судом надсилалась на її адресу місця проживання, повернулась до Київського апеляційного суду з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Свідок ОСОБА_5 , який з`явився до суду апеляційної інстанції, у судовому засіданні пояснив, що у жовтні 2024 року ОСОБА_1 підвозив його та ОСОБА_4 до їх дому. Він сидів на пасажирському сидінні справа від водія, а ОСОБА_4 сиділа позаду. В той день в лобове скло сліпило сонце, тому він повернувся до водія ОСОБА_1 та розмовляв з ним. В подальшому автомобіль «Москвич» від удару зупинився і ОСОБА_1 почав рух назад, проте моменту зіткнення автомобілів він не бачив.

Вказані пояснення свідка ОСОБА_2 повністю узгоджуються з його поясненнями, які ним були надані працівникам поліції на місці ДТП, що зафіксовано на відеозапису, наданому працівниками поліції на заяву ОСОБА_1 .

Суд не вбачає підстав визнавати наведені пояснення свідка неналежними та такими, що суперечать встановленим фактичним обставинам.

Отже пояснення свідка ОСОБА_2 , які є послідовними, повністю спростовують пояснення ОСОБА_1 про те, що на момент зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2107», його автомобіль «Москвич-2137» був у нерухомому стані.

Також зі схеми місця ДТП вбачається перелік видимих пошкоджень транспортних засобів, а саме: автомобіль «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , має пошкодження: правого заднього крила, багажного відділення, лако-фарбового покриття, а автомобіль «Москвич-2137», д.н.з. НОМЕР_2 , має пошкодження: правого крила, капота, решітки радіатора, переднього бампера, лако - фарбового покриття.

З наявних у матеріалах справи фотознімків вбачається, що пошкодження автомобіля «Москвич-2137», д.н.з. НОМЕР_2 , мають характер переднього удару, а не бокового, як про це стверджує ОСОБА_1 та його захисник. Даний автомобіль має пошкодження капота, решітки радіатора, переднього бампера та переднього правого крила.

При цьому, апеляційний суд враховує, що із фотознімків вбачається, що переднє праве крило автомобіля «Москвич-2137» пошкоджене на куту із капотом, а не з правого боку.

Таким чином, враховуючи локалізацію пошкоджень автомобіля «Москвич-2137», д.н.з. НОМЕР_2 , суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вказані пошкодження автомобіля «Москвич-2137» були отримані ним внаслідок його зіткнення саме передньою частиною з автомобілем «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , що також свідчить про те, що зіткнення відбулось внаслідок руху автомобіля «Москвич-2137».

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції дійшов помилкового висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні порушення пунктів 12.1, 12.3 ПДР, оскільки матеріалами справи об`єктивно підтверджується, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Москвич-2137», д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку та при виникненні небезпеки не вжив заходів для повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого відбулось зіткнення за автомобілем «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 .

Отже, оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, які є належними та достатніми щодо підтвердження доведення порушення ОСОБА_1 пунктів 12.1 12.3 ПДР, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги щодо порушення ОСОБА_1 пунктів 12.1, 12.3 ПДР при викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах обґрунтованими, а висновки судді першої інстанції щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення - помилковими та такими, що призвели до безпідставного застосування положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення з наведених підстав - відсутність складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, яка встановлює строки накладення адміністративного стягнення, передбачено, що, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Враховуючи, що правопорушення за ст.124 КУпАП не є триваючим та таким, що зазначено у частинах третій-шостій ст.38 КУпАП, стягнення за вчинення такого правопорушення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його вчинення.

Оскільки ДТП за участю зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення транспортних засобів сталася 09 жовтня 2024 року, стягнення за порушення будь-ким із учасників дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна, могло бути накладено в установленому законом порядку не пізніше як через три місяці з дня його вчинення, тобто не пізніше 09 січня 2025 року.

Відповідно до приписів п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що на день розгляду справи апеляційним судом строк, визначений ст.38 КУпАП, для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за передбачене ст.124 КУпАП адміністративне правопорушення закінчився, справа підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Водночас, зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив встановленого законом строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, з-поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Отже, з огляду на викладене, у даній справі щодо ОСОБА_1 перед прийняттям рішення про її закриття за закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, апеляційним судом надано оцінку фактичним обставинам справи та зроблено висновок про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідком розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова судді Кагарлицького районного суду Київської області від 20 листопада 2024 рокускасуванню з прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Кагарлицького районного суду Київської області від 20 листопада 2024 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов