П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року м. Київ

Справа: № 361/7415/24

Провадження: №33/824/740/2025

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2024 року, винесену під головуванням судді Сіренко Н. С.

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2024 рокувизнано винуватимОСОБА_1 . у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності заст. 124 КУпАПзакрито на підставі п. 7 ст.247КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 16 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2024 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що, суд першої інстанції не розглянув повно та всебічно аргументи для встановлення істини. Окрім того, зазначив,що закриття провадження у справі за закінченням строків притягнення з одночасним визнанням вини є порушенням вимог ст. 247 КУпАП.

Подана апеляційна скарга містить також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що копію постанови суду першої інстанції отримав 15 грудня 2024 року через застосунок «Дія».

На підставі викладеного, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2024 року.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог ст. 289 КУпАП у разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Обмеження на реалізацію право на оскарження, яке може полягати у не поновленні строку скаржнику, порушить саму суть права. Фактично, без поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник буде позбавлений на реалізацію важливого елемента права на справедливий суд, як право на звернення до апеляційного суду за захистом своїх прав.

З огляду на викладене, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду пропущений скаржником з поважних причин, а тому клопотання ОСОБА_1. пропоновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення з приводу дорожньо-транспортної пригоди. Заявив клопотання про призначення судової експертизи. В обгрунтування клопотання зазначив, що без проведення такої експертизи неможливо встановити хто дійсно допустив порушення Правил дорожнього руху. Просив апеляційну скаргу задовольнити та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

ОСОБА_2 заперечував проти задоволення клопотання про призначення експертизи та проти апеляційної скарги. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Перевірившидоводи клопотання щодо призначення експертизи, заслухавши думки осіб, які беруть участь провадженні в справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанціївиходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно ч. 1 ст. 273 КУпАП України експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Ураховуючи первинні матеріали адмінстративної справи, а саме, пояснення учасників ДТП, схему місця дорожньо-транспортної пригоди з описом характеру і локалізації пошкоджень транспортних засобів, зафіксованим при складанні схеми дорожньо-транспортної пригоди, доходжу висновку про відсутність підстав для призначення у даній справі про адміністративне правопорушення авто-технічної експертизи, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, на підставі яких суд може перевірити наявність в діях водія ОСОБА_1. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ст. 124 КУпАП правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що вина підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як убачається із матеріалів справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 286235, 13.07.2024 о 19-40 годині в Київській області, Броварському районі, с. Літки по пров. Ягірний, 4, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ SUBARU FORESTER д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. 13.4. ПДРУкраїни, під час об`їзду перешкоди, а саме автомобіля, який зупинився, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем OPEL INSIGNIA д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився, внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення доданіписьмові поясненняОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою пригоди до нього.Схема місця ДТП підписана учасниками даної пригоди без будь-яких зауважень.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.13.4 ПДР, якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу.

Враховуючи пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, схему місця ДТП, характер та локалізацію механічних пошкоджень автомобілів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що водієм ОСОБА_1 . недотримано п. 13.4 Правил дорожнього руху.

Як убачається із матеріалів справи (протоколу про адміністративне правпорушення, схеми дорожньо-транспортної пригоди, письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) рухаючись по провулку Ягідному, який є вузьким, під час зустрічного роз`їзду ОСОБА_3 прижав свій автомобіль майже впритул до паркану правої сторони дороги, щоб пропустити зустрічний автомобіль. Однак, автомобіль SubaruForester, під керуванням ОСОБА_1. , продовжуючи рух,зачепив автомобіль ОСОБА_3 . Ураховуючи, що відстань між автомобілем ОСОБА_4 та металевим парканом, який знаходився на протилежному боці провулку Ягідному, становить 2 метри(дані схеми дорожньо-транспортної пригоди), а ширина автомобіля ОСОБА_1. становить 1,7 метра, що підтвердив і сам скаржнику судовому засіданні, ОСОБА_1 міг уникнутни зіткнення із автомобілем, який рухувався йому на зустріч.

Доводи апеляційної скарги стосовно неправомірності прийняття рішення про закриття справи із одночасним визнанням вини, які, на думку скаржника, є взаємовиключними судовими рішеннями, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З огляду на те, що закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП, є нереабілітуючою підставою закриття справи про адміністративне правопорушення, така підстава не може бути застосована до осіб, які не вчиняли адміністративного правопорушення або їх вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена у встановленому законом порядку. До таких осіб слід застосовувати реабілітуючі підстави закриття справи, передбачені п. п. 1-4 частини 1 статті 247 КУпАП.

Отже, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, у будь-якому разі, суди (судді) мають забезпечити всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтею 280 КУпАП.

Судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними статтею 38 КУпАП, а повинен бути проведений у віцдповідності до положень статті 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, закриваючи справу у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП) і не встановлюючи вину особи та інші обставини, передбачені статті 280 КУпАП, суд фактично не виконує свою основну функцію здійснення правосуддя.

Отже, системний аналіз норм КУпАП вказує на те, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП, можливо виключно у разі встановлення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Закрити провадження з нереабілітуючих підстав або звільнити від відповідальності можливо лише винувату особу, в діях якої є склад правопорушення, в іншому випадку прийняття такого рішення є свавільним.

З огляду на це, а також на репресивно-каральну та запобіжно-виховну функції адміністративної відповідальності, суд при розгляді справи має встановити об`єктивні обставини адміністративного правопорушення, дослідити всі наявні докази у порядку встановленому КУпАП та дати їм належну оцінку і прийти до висновку про винуватість або невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що й було зроблено судом першої інстанції при розгляді даного адміністративного матеріалу, встановленні вини ОСОБА_1. та прийнятті відповідної постанови про закриття провадження, у зв`язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові, і могли б бути підставами для її скасування та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу правопорушення, скаржником в апеляційній скарзі не наведено і в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене, доходжу висновку, що постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргуОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2024 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2024 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома