Справа №155/573/25
Провадження №3/155/328/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2025 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за скоєння ним правопорушень, передбаченого ч.1 ст.51 та ч.2 ст.51 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , 06 квітня 2025 року о 17 годині 00 хвилин в АДРЕСА_2 , здійснив крадіжку двох бутлів самогону ємністю 5 літрів, на загальну суму 1320 (одна тисяча триста двадцять) грн., чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.51 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 07 квітня 2025 року о 18 годині 00 хвилин в АДРЕСА_2 , здійснив крадіжку одного бутля самогону ємністю 5 літрів, на загальну суму 680 (шістсот вісімдесят) грн., чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.51 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Оскільки справи №155/573/25 (провадження №3/155/328/25) та №155/574/25 (провадження №3/155/329/25) про вчинення ОСОБА_1 вищезазначених адміністративних порушень надійшли до суду та розглядаються одночасно, то відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП їх слід об`єднати провадженням, присвоївши новій справі номер: справа №155/573/25, провадження №3/155/329/25.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають значення для розгляду справи, суддя приходить до наступного висновку.

Диспозицією ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян

Диспозицією ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 гривень, а 50 відсотків від його розміру становить 1514 гривень.

Відтак, відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає у випадку, якщо вартість викраденого майна не перевищує 757 гривень.

Відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП настає у випадку, якщо вартість викраденого майна становить від 757 гривень до 3028 гривень.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 та ч. 2 ст. 51 КпАП України стверджується матеріалами справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №597998 від 08.04.2025 р.;

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №597999 від 08.04.2025 р.;

рапортом начальникові ВП №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, згідно з яким 08 квітня 2025 року надійшло повідомлення на лінію 102 про те, що в період з 28.03.2025 року по 05.04.2025 року невідома особа позривала замки з приміщення літньої кухні та дровітні, а також здійснила крадіжку домашнього самогону у кількості 3 бутлі по 5 літрів, орієнтовна сума збитків 2000 гривень;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 08 квітня 2025 року в яких останній вказав, що в с.Пустомити в нього є батьківська хата, яку використовує як дачу. В період з 28.03.2025 року по 05.04.2025 року з приміщення сараю пропав самогон у кількості 3 бутлі по 5 літрів, який знаходився в металевому ящику. В крадіжці підозрює місцевого жителя ОСОБА_3 , суму збитків оцінює в 2000 гривень;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08 квітня 2025 року в яких останній підтвердив той факт, що він дійсно 06 квітня 2025 року та 07 квітня 2025 року викрав три пляшки самогону ємністю по 5 літрів із домоволодіння ОСОБА_2 ;

а також іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, який передбачений ч.1 ст. 51 та ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у судді не має.

Дані докази, на думку судді, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

До обставин, пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суддя відносить визнання вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Як вбачається з довідки відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 08.04.2025р. №53486-2025, відповідно до інформаційної підсистеми «Адміністративна практика» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» у продовж року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1 , враховуючи фактичні обставини справи, особу правопорушника та його майновий стан, який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, ніде не працює, вину визнав повністю, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, вважаю, що до ОСОБА_1 з урахуванням ст. 36 КУпАП, слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, визначеному санкцією ч. 2 ст. 51 КУпАП

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відомостей про наявність у правопорушниці пільг по сплаті судового збору, які передбачені ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Отже, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушниці слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, ч.1 ст.51, ч.2 ст.51, 221, 251, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51, ч. 2 ст. 51 КУпАП та, на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

У випадку добровільної несплати штрафу відповідно до ст. 308 КУпАП його розмір стягнути з ОСОБА_1 у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять шістдесят) гривень 60 копійок судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.