Справа №727/2930/25
Провадження №3/727/774/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Бойко М.Є., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою:. АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №652963 від 19.02.2025 року ОСОБА_1 , яка є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допустила, що він, будучи учасником освітнього процесу, на території та біля Чернівецького ліцею №9 Чернівецької міської ради по вул. В.Кросняна, 2, м. Чернівці систематично - впродовж 2023-2025 років та, зокрема 13.01.2025 року, вчиняв булінг (цькування), у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, яке полягало у психологічному булінгу щодо учня 7 Б класу ОСОБА_3 , а саме: словесних образах, приниженні, прізвиськах, ігноруванні, глузуванні) та фізичному булінгу ( штовханні, підштовхуванні до бійки), внаслідок чого останньому було заподіяно шкоду його психічному здоров`ю. Такими своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, не визнала. Пояснила, що її син ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримували дружні стосунки з першого класу. У 2023 році - під час навчання у 5 класі син повідомив їй про те, що він більше не бажає спілкуватися з ОСОБА_6 через те, що той ображає інших дітей. Після того, як йому зателефонувала вчителька та попросила відновити дружнє спілкування з ОСОБА_7 , син спробував це зробити, проте поведінка ОСОБА_6 настільки змінилася у найгірший бік, що вони знову посварилися. Але діти просто припинили свої товариські стосунки, будь-яких словесних та фізичних образ, принижень, обзивання будь-якими прізвиськами та глузування з боку її сина до ОСОБА_6 протягом 2023-2025 року не було.

13 січня 2025 року, під час уроку фізкультури в парку ОСОБА_8 кинув сніжку в учня ОСОБА_9 , той обурився, на що ОСОБА_6 його вдарив та втік. Невдовзі після цього її син ОСОБА_10 запитав ОСОБА_6 , навіщо він це зробив та закликав вибачитися, при цьому підштовхнувши його. Відеозапис цієї бійки між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , який, як з`ясувалось, зробив ОСОБА_10 , він переслав матері ОСОБА_6 на її відповідне прохання.

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що їй відомо про наявність у класі так званої «угоди ізгоя», укладеної між частиною учнів щодо ОСОБА_12 , згідно з якою діти вирішили певний час з ним не спілкуватись. Вона також знає, що це її син переніс текст цієї угоди на планшет, де учні її підписували. При цьому підкреслила, що до ОСОБА_13 зазначена угода не мала відношення, він також її підписав проти ОСОБА_14 . Вважає, що дії її сина не містять жодних ознак булінгу, оскільки він лише виявив небажання підтримувати подальше спілкування з ОСОБА_6 , а їх конфлікт 13.01.2025 року був єдиним.

Адвокат Чабан А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , у судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження за відсутністю в діях останньої події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-4 КУпАП, обґрунтовуючи його тим, що до протоколу від 19.02.2025 року не додано беззаперечних доказів систематичності вчинення дій малолітнім ОСОБА_2 булінгу відносно ОСОБА_13 упродовж 2023-2025 років, а також належним чином не відображено суть інкримінованого їй адміністративного правопорушення, зокрема у чому саме полягав булінг, вчинений ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, не зазначено об?єктивної сторони вказаного правопорушення, а саме: настання фізичної шкоди, яка була завдана ОСОБА_3 .. Також вказала, що зазначені у протоколі обставини, у своїй сукупності не є булінгом (цькуванням) учасників освітнього процесу та не утворюють склад адміністративного правопорушення, оскільки такі дії з боку саме ОСОБА_15 жодним доказом не підтверджуються.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_13 - ОСОБА_16 у судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-4 КУпАП.

При цьому пояснив, що його син ОСОБА_8 та ОСОБА_17 дійсно дружили з 1 класу, однак з 5 класу спілкуватися перестали. Зі слів ОСОБА_6 йому стало відомо про систематичні випадки цькування сина однокласниками. ОСОБА_10 також обзивав ОСОБА_6 та співав про нього принизливі пісні. Він, як батько, з 2023 року змушений був звертатися до директора ліцею, класного керівника та психолога з приводу булінгу його сина. "Угода ізгоя" була укладена учнями щодо ОСОБА_18 , однак наступним таким «ізгоєм» повинен був стати саме ОСОБА_6 , про що у ній було зазначено. 13.01.2025 року, між його сином та ОСОБА_11 відбулася бійка, яку хлопці з класу, зокрема ОСОБА_17 фіксували на телефони, вигукуючи при цьому слова підтримки ОСОБА_19 та образливі слова на адресу ОСОБА_6 . Через ситуацію, яка склалася, він був змушений перевести сина до іншого навчального закладу.

Свідок ОСОБА_20 , суду показала, що вона була класним керівником ОСОБА_13 та їй безпосередньо відомо, що жодного булінгу відносно нього ОСОБА_17 не здійснював. Навпаки, ці хлопці товаришували до 5 класу, однак потім посварилися, проте жодних прізвиськ та образ від ОСОБА_10 в сторону ОСОБА_6 вона не чула. Вказала також, що на деяких уроках вона помічала, що саме ОСОБА_8 заважав іншим дітям навчатися, відволікав їх, на що ті неодноразово жалілися та просили їх пересадити від ОСОБА_6 . Батько ОСОБА_21 дійсно звертався до адміністрації ліцею щодо булінгу відносно свого сина, однак, конкретних прізвищ кривдників останнього він не називав.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні пояснила, що працює психологом у Чернівецькому ліцеї №9. Коли ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ще навчалися в 5 класі, їй зателефонував ОСОБА_16 з проханням поговорити з ОСОБА_23 , щоб ці діти знову почали товаришувати між собою. З цього приводу нею було проведено відповідну бесіду з ОСОБА_10 , і під час їх розмови він повідомив їй про те, що не бажає спілкуватися з ОСОБА_7 , оскільки останній його часто «підставляє». Про "угоду ізгоя" їй стало відомо у грудні 2024 року. Вона була складена відносно ОСОБА_18 , а не ОСОБА_13 , однак під час приватної розмови ОСОБА_24 розповів їй, що він дійсно побоюється, щоб наступним "ізгоєм" у класі не став ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її адвоката, законного представника потерпілого ОСОБА_16 , свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Відповідно до вимог ст. 252, ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису.

Слід зазначити, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Диспозиція ч.1 ст. 173-4 КУпАП передбачає відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Згідно з ч. 3 ст. 173-4 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, - тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до сорока годин.

Відповідно до ст.1Закону України"Про охорону дитинства" булінг (цькування) - психологічне, фізичне, економічне чи сексуальне насильство, тобто будь-яке умисне діяння (дія або бездіяльність), у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, яке систематично вчиняється особою стосовно дитини, з якою вони є учасниками одного колективу, або дитиною стосовно іншого учасника одного колективу та яке порушує права, свободи, законні інтереси потерпілої особи та/або перешкоджає виконанню нею визначених законодавством обов`язків.

У п. 4 розділу І Порядку реагування на випадки булінгу (цькування), який затверджений наказом МОН України від 28 грудня 2019 № 1646 "Деякі питання реагування на випадки булінгу (цькування) та застосування заходів виховного впливу в закладах освіти" вказано, що до булінгу (цькування) в закладах освіти належать випадки, які відбуваються безпосередньо в приміщенні закладу освіти та на прилеглих територіях (включно з навчальними приміщеннями, приміщеннями для занять спортом, проведення заходів, коридорами, роздягальнями, вбиральнями, душовими кімнатами, їдальнею тощо) та (або) за межами закладу освіти під час заходів, передбачених освітньою програмою, планом роботи закладу освіти, та інших освітніх заходів, що організовуються за згодою керівника закладу освіти, в тому числі дорогою до (із) закладу освіти.

Ознаками булінгу (цькування) є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме: умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру; словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи; будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток; будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів; інші правопорушення насильницького характеру.

Таким чином, істотними ознаками булінгу є систематичність (повторюваність) діяння, яка в переважній більшості випадків слугує ключовою відмінністю від конфлікту між учасниками освітнього процесу, прояву невихованості чи недисциплінованості та насильницький характер діянь, які вчиняються.

З письмової заяви матері ОСОБА_3 ОСОБА_25 до ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області від 15.01.2025 року вбачається, що вона просить вжити заходів до однокласників її сина ОСОБА_3 , а саме: ОСОБА_26 і ОСОБА_27 , які впродовж 2023-2025 рр. вчиняли булінг психологічного та фізичного характеру відносно її сина.

Також, відповідно до електронної заяви №214 ОСОБА_25 її син ОСОБА_8 систематично зазнає морального та фізичного знущання від двох однокласників: ОСОБА_28 та ОСОБА_29 .

У письмових поясненнях, які наявні у справі, ОСОБА_25 аналогічно вказала, що, починаючи з середньої школи, її син - ОСОБА_3 систематично зазнавав психологічного та фізичного цькування з боку однокласників, зокрема ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та інших учнів. Випадки булінгу включали образи, штовханину, побиття, погрози, публічне приниження, цькування у групових чатах, а також знущання в присутності інших учнів і вчителів. 13.01.2025 року мало місце публічне побиття ОСОБА_6 його однокласником ОСОБА_11 з відеофіксацією цих подій на телефони ОСОБА_23 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 та підбурюванням останніх про застосування фізичного насильства до її сина, що завдало дитині фізичної та емоційної шкоди.

З письмових пояснень потерпілого - ОСОБА_32 вбачається наступне.

З другої половини 2023 року ( під час навчання у 5 класі) він зазнавав булінгу з боку однокласників ОСОБА_28 та ОСОБА_29 . Так, останні почали ставити йому підніжки, штовхати під час перерв, а згодом - насміхатися, на що він робив їм зауваження. Певний час йому намагався допомагати захищатися від цього інший однокласник ОСОБА_33 , який також робив зауваження ОСОБА_34 та ОСОБА_35 . Надалі ОСОБА_36 вигадав та почав з ОСОБА_37 ображати його різними прізвиськами перед іншими учнями классу, а ОСОБА_38 з часом почав від нього дистанціюватися, ймовірно, через страх самому стати об`єктом булінгу. Остаточне погіршення їхніх стосунків відбулося в другому семестрі 6 класу (січеньтравень 2024 року). Крім того, приблизно у жовтні 2023 року, ОСОБА_36 почав систематично використовувати відносно нього нове образливе прізвисько, що викликало сміх серед інших учнів, у тому числі - ОСОБА_28 та їхніх близьких друзів, а в другому семестрі 6 класу до них приєднався також ОСОБА_33 , який раніше його підтримував. У березні 2024 року на уроці фізкультури ОСОБА_39 та ОСОБА_40 закинули його спортивну форму у смітник. Щодо події 13.01.2025 року вказав, що під час конфлікту з ОСОБА_41 він не проявляв агресії, а лише намагався захищатися і встояти на ногах. Цю бійку декілька однокласників ОСОБА_33 , ОСОБА_42 та ОСОБА_43 фіксували на свої мобільні телефони, не намагаючись зупинити конфлікт. Натомість, вони, як і інші присутні, вигукували фрази на кшталт: «бий ОСОБА_44 », «убий його», «на коліна», «копай» (останнє вигукував, зокрема, ОСОБА_38 ).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 . ОСОБА_5 чіплявся до однокласників, на нього часто скаржилися дівчата. У 2023 році у нього також був конфлікт з ОСОБА_6 , під час якого останній ображав його сім`ю, а він - у відповідь ображав його. "Угода ізгоя" була розроблена у 2024 році ОСОБА_45 віносно ОСОБА_18 та передбачала, що останнього будуть вважати "ізгоєм" до лютого 2025 року. Він у ній розписався, оскільки переживав, щоб відносно нього в іншому випадку не було негативних проявів. Зазначив, що спочатку "угода ізгоя" в їх класі була укладена в письмовій формі, а потім в електронній. Ініціатором її був ОСОБА_39 через те, що ОСОБА_46 поводив себе некоректно в класі. 13.01.2025 року вони попросили вчителя пограти в сніжки в сквері біля Університету. Бійку розпочав Олексій: він кинув сніжку в голову ОСОБА_47 , а надалі вдарив його по нозі, після чого хлопці почали битися. Він та ще 2 хлопців, але хто саме він не пам`ятає, знімали це на телефон.

Відповідно до характеристики учня 7 -Б класу Чернівецького ліцею №9 ОСОБА_17 навчається у Чернівецькому ліцеї №9 з першого класу. Зарекомендував себе як дисциплінований, працелюбний та старанний учень. Має високі навчальні досягнення з усіх предметів, особливо цікавиться гуманітарними та природничими науками. Володіє широким кругозором, добре розвиненими комунікативними навичками та креативним мисленням. Скромний, товариський, з почуттям гумору, користується повагою серед однолітків. Активно бере участь у житті класу та в позаурочній діяльності. Батьки приділяють належну увагу його вихованню та підтримують навчальні успіхи.

З наявного у справі протоколу №2 засідання комісії з розгляду питання ймовірного булінгу стосовно учня 7-Б класу ОСОБА_13 від 24.01.2025 року вбачається, що зі слів його - ОСОБА_16 булінг в класі спровокований діями двох осіб ОСОБА_28 та ОСОБА_29 .

Наказом №5 Чернівецького ліцею №9 Чернівецької міської ради від 14 січня 2025 року створено комісію з розгляду випадку булінгу в 7-Б класі за зверненням ОСОБА_25 , а наказом №9 від 14 січня 2025 року - робочу групу щодо вивчення ситуації в цьому класі.

Згідно з листа директора Чернівецького ліцею №9 Солтисіка І. № 05-02/6 від 16.01.2025 року до начальника РУП ГУНП в Чернівецькій області вбачається, що 16.01.2025 року до адміністрації Чернівецького ліцею №9 надійшла заява від батьків учня 7-Б класу ОСОБА_32 про вчинення боулінгу щодо їх дитини учнями класу, а саме: ОСОБА_48 та ОСОБА_49 .

У відповідності до листа директора Чернівецького ліцею №9 Солтисіка І. від 05.02.2025 року в результаті роботи комісії по розгляду заяви ОСОБА_25 про ймовірний булінг її сина ОСОБА_32 було проведено анонімне анкетування незалежним психологом 17.01.2025 р., а також анонімне анкетування та соціометричне дослідження у 7-Б класі, психологом ліцею ОСОБА_22 20-21 січня 2025 р., зібрано покази класного керівника та фігурантів справа та встановлено, що булінг у класі відносно ОСОБА_32 має місце, але оскільки анкетування проводилось анонімно, неможливо стверджувати, що булерами є ОСОБА_50 та ОСОБА_36 .

Згідно з рішенням комісії з розгляду випадку булінгу з метою розгляду питання ймовірного булінгу стосовно учня 7-Б класу ОСОБА_32 було організовано роботу комісії та проведено три її засідання, в ході яких члени комісії вислухали обидві сторони конфлікту, класного керівника, психолога ліцею, заступника директора з виховної роботи, а також представника Чернівецького міського центру соціальних служб Калашникову К.О., начальника служби у справах дітей - ОСОБА_51 , та представника служби у справах дітей - Суховерського М.Т. Свою думку також висловили заступниця начальниці Чернівецького управління освіти ОСОБА_52 та начальника управління освіти, охорони здоров?я, культури, молоді та спорту Чернівецької районної військової адміністрації ОСОБА_53 . В ході роботи, враховуючи анонімне анкетування учнів класу та факти, висловлені двома сторонами конфлікту, комісія прийняла рішення про підтвердження факту колективного булінгу по відношенню до ОСОБА_54 .

Отже, вищеперелічені досліджені в ході судового розгляду матеріалів справи не містять ознаків булінгу саме ОСОБА_55 відносно ОСОБА_56 .

Як вбачається з цих матеріалів, конфліктна ситуація, що виникла між ними 13.01.2025 року, була одноразовою, про системність протиправних діянь ОСОБА_2 щодо потерпілого будь які докази у справі відсутні.

Варто зазначити, що не кожен конфлікт є булінгом. Цькування - це тривалі, повторювальні дії, а одинична конфліктна ситуація між учасниками таким не вважається.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №652963 від 19.02.2025 року не містить конкретних вказівок на час кожної події булінгу, що б вказувало б на систематичний характер діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України").

Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-4, 247, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.Є. Бойко