Справа № 404/2371/25
Номер провадження 3/404/819/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2025 о 17 год. 45 хв. ОСОБА_1 за адресою: вул.Руслана Слободянюка (раніше Валентини Терешкової), 162, м.Кропивницький, керував транспортним засобом «Ford Sierra», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, оскільки раніше як особа, яка керувала транспортним засобом, двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судове засідання 11.11.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином. Крім того, на офіційному сайті Кіровського районного суду м. Кіровограда (https://kr.kr.court.gov.ua/sud1109/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце розгляду справи. При цьому ОСОБА_1 клопотання про відкладення судового засідання не подавав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколів, пояснень та доказів, до суду не з`явився, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, суть та обставини вчинення яких викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №265048 від 07.03.2025, підтверджується такими доказами:

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.03.2025, згідно з яким огляд не проводився;

довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення;

довідкою про належність транспортного засобу;

довідкою, згідно з якою ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував;

відеозаписами події, якими зафіксовано як факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, так і факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому достатні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання у справі відсутні і не встановлені.

Згідно з вимогами п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Аналізуючи сукупність вказаних доказів, які узгоджуються між собою, не містять жодних суперечностей, є належними та допустимими, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 , будучи особою, яка раніше двічі протягом року як водій піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, 07.03.2025 як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, порушивши вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, зважаючи на те, що ч.3 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу, оскільки під час провадження у справі не встановлено, що ОСОБА_1 був його власником.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.3, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло