Справа № 545/1339/25
Провадження № 3/545/407/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2025 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Цибізова С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі,

за ч.1 ст.184 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 590049, ОСОБА_1 , 25.03.2025 близько 09:00 год за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 ухилялася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуваючи за місцем свого навчання у Розсошенській гімназії (с. Розсошенці, вул. Шкільна, 18) протягом січня-березня 2025 року ображав однокласників нецензурною лайкою, порушував поведінку в школі, тікав з уроків, наносив поодинокі удари по однокласниках ногами та 20.03.2025 вдарив ногою у живіт однокласницю ОСОБА_3 , 2014 р. н. три рази, чим порушила ст. 150 Сімейного кодексу України щодо виховання свого сина. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнала та надала суду пояснення в яких зазначила, зокрема, що дитину вона забезпечує на належному рівні, постійно проводить з ним бесіди щодо його поведінки, періодично спілкуються з психологом та з центром надання соціальних послуг, деклька разів дійно він уходив з останнього уроку у звя`язку із тим, що його ображали інші діти, однак йшов відразу додому. На підтвердження надала копії акту та висновку оцінки потреб сім`ї/особи, заяву про надання соціальних послуг.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.184 КУпАП настає у разі саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`їта родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньоїосвіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Дії ОСОБА_1 , які описані у протоколі від 25.03.2025 про адміністративне правопорушення не відповідають складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Тобто, склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає вчинення умисних дій, ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При цьому, під не виконанням батьками обов`язків з виховання та навчання неповнолітніх дітей слід розуміти різні форми бездіяльності, внаслідок яких відсутня необхідна турбота щодо виховання та освіти дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків може бути виражена у тому, що вони не турбуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їх здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного отримання ними виховання, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності.

Разом із тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказана об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зокрема не зазначено, в яких саме винних діях чи бездіяльності полягало ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків відносно її малолітнього сина.

Так, згідно актів обстеження умов проживання житла, де проживає ОСОБА_1 разом із своїм сином ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 зазначено, що санітарно-гігієнічний стан задовільний, дитина проживає разом із матір`ю та бабусею в одній кімнаті, окремого спального місця не має та місця для навчання також. Сезонним одягом та взуттям забезпечений, продуктами харчування в достатній кількості забезпечений. Також родина має статус ВПО, проживає в орендованій квартирі (а. с. 71, 72).

Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи № 25 та висновку оцінки потреб сім`ї/особи відносно ОСОБА_1 вбачається, що на початок повномасштабної війни у лютому 2022 року родина знаходилася в м. Бахмут. Перші вибухи та прильоти почалися в травні 2022 року. Під постійними обстрілами родина перебувала до серпня 2022 року, після чого переїхала з м. Бахмута до м. Полтави. Після побаченого та пережитого, дитина замкнулася, а трагічна подія (звістка про смерть батька) привела до істерики. На сьогодні дитина боїться гучних звуків,спить з мамою, бувають прояви не зрозумілих вчинків. Крім того, рекомендована консультація психолога.

Сам факт нанесення тілесних ушкоджень малолітнім сином не може утворювати склад адміністративного правопорушення - невиконання батьківських обов`язків, а випадки прогулів занять в школі не підтверджується належними доказами (зокрема, не надано копій класного журналу про відвідування занять).

Порушення поведінки та висловлювання нецензурною лексикою на заняттях дитиною відбувалися під час перебування у школі, коли догляд за ними має відбуватися педагогічними працівниками (вчителями, класним керівником тощо).

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які б доводили, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме, ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітнього сина.

Також з матеріалів справи вбачається, що на момент вчинення правопорушення 25.03.2025, ОСОБА_2 виповнилось 10 років, його дії у вигляді нанесення тілесних ушкоджень однокласниці можуть містити ознаки відповідного кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України та кваліфікуватися, зокрема, за статтею 125 КК України.

Відповідно до змісту ч. 4 ст. 184 КУпАП вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють.

Аналізуючи положення Кодексу України про адміністративне правопорушення (КУпАП), слід зазначити, що він є кодексом, який містить норми матеріального права і одночасно з цим є процесуальним кодексом. Разом з цим, КУпАП, як процесуальний кодекс, не передбачає для суду можливості перекваліфікувати дії правопорушника з менш тяжкого адміністративного правопорушення на більш тяжкий, і навпаки.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП.

Згідно із п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, провадження в даній справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: С. А. Цибізова