Справа № 298/2058/24
Номер провадження 3/298/24/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Луг Великоберезнянського району Закарпатської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , продавця у крамниці в с. Луг, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №246142 від 23 листопада 2024 року, складений поліцейським офіцером громади відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Пасіка О.Ф., щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

З протоколу вбачається, що « ОСОБА_1 23.11.2024 о 12.30 год. у крамниці в с. Луг по вул. Романа Русника, 56, здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а саме горілки «гайдамацька традиційна» 0,5 л пляшка, на яких містяться марки акцизного податку, що є підробленими, чим порушила вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 156 КУпАП».

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату розгляду справи повідомлялася. Про причину неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №246142 від 23 листопада 2024 року, складеному стосовно ОСОБА_1 міститься підпис останньої про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді.

Крім цього, лист з додатком судова повістка про виклик до суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для забезпечення вручення ОСОБА_1 було скеровано на електронну адресу ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, а саме: , проте вказаний лист залишено без виконання, про результати розгляду такого суд не повідомлено.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не була позбавлена можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами остання не скористалася.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Окрім того, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ст.156 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Судом встановлено, що вказані матеріали відносно ОСОБА_1 уже перебували у провадженні суду та постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30 грудня 2024 року у справі №298/2058/24, були повернуті до відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, для належного оформлення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надіслані до суду після належного оформлення, суд приходить наступного висновку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази вини особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

ОСОБА_1 поставлено в провину вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Вказана норма є бланкетною, тобто у ній закріплюється лише загальні ознаки правила поведінки, тому викладаючи суть правопорушення, слід посилатися на конкретні норми спеціального Закону, які порушила ОСОБА_1 , що відповідно до ст.256 КУпАП має відображатися у протоколі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що зроблено не було.

У протоколі складеному відносно ОСОБА_1 лише зазначено, що остання порушили вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», разом з цим не конкретизовано конкретну норму закону, не зазначено статтю закону, яку своїми діями порушила ОСОБА_1 .

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретну кількість проданої горілки та її вартість.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 , як суб`єктом господарювання, роздрібної торгівлі алкогольними виробами без марок акцизного податку.

Слід звернути увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить належного викладення обставин події, а саме: за яку вартість була продана горілка та кому саме.

Суддею враховується, що з дотриманням вимог ст.ст. 256, 264, 265 КУпАП виручка від торгівлі не вилучалася та не оглядалася. Тобто у протоколі про адміністративне правопорушення не наведені обставини та конкретні обов`язкові ознаки правопорушення, визначені диспозицією ч. 1 ст. 156 КУпАП.

З матеріалів справи суддею встановлено, що контрольна закупка не здійснювалася, відомості про відеозйомку обставин подій з нагрудних камер поліцейських відсутні.

Що стосується наявного в матеріалах справи рапорту інспектора відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Фетько-Долгірєва Д.В. від 23.11.2024 року, то такий вказує лише на факт реєстрації повідомлення, яке надійшло зі служби «102» та, на переконання судді, не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Наявність у матеріалах справи копій документів, що підтверджують статус фізичної особи-підприємця, жодним чином не свідчить про те, що ОСОБА_1 займалася господарською діяльністю з порушенням встановленого законом порядку. Тим більше наявні документи стосуються фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .

Не доводить винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення і письмові пояснення останньої, оскільки зі змісту таких слідує, що на момент візиту поліції горілку вона не продавала. Натомість у підтвердження протилежного доказів до матеріалів протоколу не долучено.

Крім цього, матеріали справи не містять жодного підтвердження тому, що ОСОБА_1 є продавцем у магазині в с. Луг, а рапорт поліцейського офіцера громади відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Олександра Пасіки, не є належним доказом вказаному.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Суддею звертається увага на те, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі кваліфікацію адміністративного правопорушення, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Законом не передбачено право суду змінювати кваліфікацію дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За змістом п.7 ст.247 КУпАП провадження може бути закрито в разі закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративних стягнень, передбачених ст.38 КУпАП. Тобто законодавець визначив, що провадження може закриватись, якщо орган, який розглядає справу, дійде висновку щодо закінчення строків накладення стягнення, що можливо, на переконання суду, лише після встановлення судом факту наявності події правопорушення, вини особи у вчиненні цього правопорушення. Суд вважає, що системний аналіз положень ст.247 КУпАП, дає підстави для висновку, що перед ухваленням рішення про можливість закриття провадження в справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП (що є нереабілітуючими підставами закриття провадження), суд повинен дійти висновку про відсутність реабілітуючих підстав, передбачених іншими пунктами ст.247 КУпАП, за наявності яких закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП недопустиме.

Враховуючи, що суд у даній справі дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання щодо вилучених тютюнових виробів без марок акцизного податку, суддя зазначає наступне.

Як зазначено у ч. 1 ст. 264 КУпАП, вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до ст. 226.11 Податкового кодексу України та п. 24 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1261 від 27 грудня 2010 року, ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.

У разі виявлення фактів ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування та продажу на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, контролюючі органи, зазначені у пункті 228.2 цієї статті, вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію), що визначено ст. 228.3Податкового кодексу України.

Вилучені в дохід держави (конфісковані) спирт етиловий та алкогольні напої підлягають знищенню в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст. 228.6 Податкового кодексу України).

Вилучені в дохід держави (конфісковані) тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, підлягають знищенню у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст. 228.7Податкового кодексу України).

Окрім цього, відповідно до ст.ст. 1, 5 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» №1393-ХІY від 14 січня 2000 року продукція, під час маркування якої порушено встановлені законодавством вимоги щодо умови маркування та (або) до змісту і повноти інформації, відноситься до неякісної і небезпечної продукції й підлягає тільки обов`язковому вилученню з обігу.

Оскільки горілка, яка була вилучені, не має марок акцизного податку, то, зважаючи на вказані вимоги законодавства, така відноситься до неякісної та небезпечної продукції, яка вилучена з обігу, а відтак підлягає знищенню.

Керуючись ст.ст. 156, 247, 283, 284, 287-289 КУпАП , суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Горілку марки «Гайдамацька традиційна» у кількості 10 (десять) пляшок ємністю по 0,5 літра кожна знищити.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.