Справа № 948/293/25
Номер провадження 3/948/99/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дюксин Костопільського району Рівненської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , стрільця відділення охорони роти охорони та забезпечення бази зберігання озброєння, техніки та майна спеціальних військ військової частини НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а :

08.04.2025 о 14 год 00 хв старший солдат ОСОБА_1 в умовах воєнного стану знаходився у стані алкогольного сп`яніння на території бази зберігання озброєння, техніки та майна спеціальних військ військової частини НОМЕР_1 , розташованої в АДРЕСА_2 .

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що 08.04.2025 близько 12:45 год дійсно вживав алкогольні напої та близько 14:00 год був виявлений своїм безпосереднім командуванням у стані алкогольного сп`яніння, вину повністю визнає, в подальшому подібних випадків намагатиметься не допускати (а.с. 2).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, у скоєному розкаявся.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд повідомлявся через військову частину НОМЕР_1 та за місцем проживання (а.с. ). Натомість повістки вручені не були та повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній». Причини неявки ОСОБА_1 не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення не подав. За повідомленням начальника бази зберігання озброєння, техніки та майна спеціальних військ в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 місцезнаходженя ОСОБА_1 не відоме, а тому повістку вручити останньому не можливо (а.с. ).

Оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не є обов`язковою, при цьому суд вичерпав усі можливі заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, а тому вирішив можливим розглянути справу за його відсутності.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується наступною сукупністю матеріалів адміністративної справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлений факт вчинення правопорушення, та письмовими поясненнями порушника, викладеними у протоколі (а.с. 1-2);

-рапортом начальника бази зберігання озброєння, техніки та майна спеціальних військ в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 про виявлений факт (а.с. 3);

-рапортом тво командира роти охорони та забезпечення бази зберігання озброєння, техніки та майна спеціальних військ в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 про виявлений факт (а.с. 4);

-довідкою в/ч НОМЕР_1 про перебування ОСОБА_1 на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 (а.с. 5);

-копією військового квитка ОСОБА_1 (а.с. 6);

-результатами тестування за допомого приладу «Драгер», який показав 08.04.2025 о 17:27 у ОСОБА_1 1, 24%о (а.с. 7);

-висновком щодо результатів медичного огляду, відповідно до якого 08.04.2025 ОСОБА_1 , о 17:27 год перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 8);

-письмовими поясненнями ОСОБА_5 (а.с. 9);

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , викладеними на окремому аркуші, в яких він підтвердив факт вживання алкоголю у зазначений у протоколі час та місці (а.с. 10).

Згідно із ч. 2-3 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який триває і зараз.

Ураховуючи наведені норми, станом на 08.04.2025 діяв особливий період.

Відповідно до ст. 49 розділу 1 частини 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно зі ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Отже, суд уважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, як дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, а саме: поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, суд визнає повне визнання вини. Обставин, що обтяжують відповідальність, суд не вбачає.

Накладаючи адміністративного стягнення, суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих провину обставин, майновий стан та доходить висновку, що ОСОБА_1 потрібно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнений.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С. М. Косик