Справа № 587/951/25
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2025 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від ВП № 4 ( м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовець ЗСУ, посвідчення НОМЕР_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП,
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що є військовослужбовцем ЗСУ на даний час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 , яка дислокується у Сумському району. 21 лютого 2025 року о 22-00 годині йому було доручено терміново виконати бойове завдання по переміщенню засобів ураження для військ ЗСУ на лінію фронту, яке необхідне було для відбиття сил агресора на Суджанському напрямку. Коли він віз снаряди його зупинили працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Він пояснив, що випив банку пива , оскільки не мав їхати, але водій ОСОБА_2 захворів і йому було наказано везти снаряди хлопцям, тому він не має часу проходити огляд за допомогою приладу Драгер і тим паче їхати в м. Суми у медичний заклад, оскільки виконує бойове розпорядження і такі дії необхідно узгоджувати з командиром.
Диспозиція ст.130 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.
Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.
Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.
Згідно довідки командира самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону капітана ОСОБА_3 від 05.04.2025 р. ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 , займає посаду водія першого відділення другого взводу виконує завдання по підвозу боєприпасів. 21 лютого 2025 року о 22-00 годині ОСОБА_1 здійснював заміну ОСОБА_4 (солдата-водія, який захворів)йому було доручено терміново виконати бойове завдання по переміщенню засобів ураження для військ ЗСУ на лінію фронту, яке необхідне було для відбиття сил агресора на Суджанському напрямку.
Таким чином аналізуючи наведене вище, враховуючи покази правопорушника, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 253388 від 21.02.2025 року , довідки командира суд вважає, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, оскільки виконував завдання по підвозу боєприпасів для військ ЗСУ на лінію фронту.
Згідно з приписами ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
Беручи до уваги фактичні обставини справи і те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у зв`язку з необхідністю прибуття для виконання службових обов`язків, пов`язаних із захистом України від зовнішньої агресії, враховуючи баланс між інтересами держави по захисту її незалежності, територіальної цілісності з одного боку, та забезпечення порядку в області дорожнього руху з іншого боку, суд приходить до висновку, що в такому випадку ОСОБА_1 знаходився в стані крайньої необхідності і на підставі ст. 17 КУпАП виключається його адміністративна відповідальність.
За наявності наведених вище обставин особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю відповідно до п.4 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 130 ч.1, 247п. 4, 283, 284 КУпАП,
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити відповідно до п.4 ст.247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням даного адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом 10-и днів з дня її винесення.

Суддя О.А.Степаненко