"09" квітня 2025 р. Справа № 363/3876/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Чіркова Г.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

25 липня 2024 року о 22 год. 15 хв. в с. Старі Петрівці по вул. Сагайдачного, 3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Spark д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді пояснив, що 25 липня 2025 року в обідній час він на своєму автомобілі Chevrolet Spark д.н.з. НОМЕР_1 приїхав до свого знайомого ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де вони відпочивали та вживали алкогольні напої разом із знайомою ОСОБА_3 . У зв`язку з перебуванням у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вирішив залишитися у ОСОБА_2 на ніч, однак перед цим мав забрати особисті речі з салону машини. Приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_1 пішов до автомобіля за пакетом, але, сівши до салону на переднє водійське сидіння та зібравши всі речі, заснув. При цьому, всі документи, особисті речі і навіть ключі від автомобіля він поклав в пакет. Прокинувся від того, що у вікно хтось постукав та зрозумів, що перед ним працівники поліції. Зазначив, що в автомобілі проспав приблизно півгодини. Розмову з поліцейськими майже не пам?ятає через алкогольне сп`яніння. Ствердив, що автомобілем не керував з 14 год. 25 липня 2024 року. ОСОБА_4 автомобіля, коли сідав у салон, не заводив. Доказом відсутності керування автомобілем є те, що ключі від нього він дістав з пакету, які потім віддав працівникам поліції. Після недовгої розмови з останнім, він сів до свого автомобіля і знову заснув. Потім його вдруге розбудили та запропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, від чого він відмовився, оскільки автомобілем не керував і не вважав, що має проходити таке освідування. Також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення при ньому ніхто не складав, пояснень не надав та жодних прав не роз`яснив, а лише дали його підписати. Що відбувалося далі майже не пам`ятає, але в якийсь момент виявив, що повернувся до будинку ОСОБА_2 та ліг спати.

Адвокат Усманова Є.В. в суді заперечення ОСОБА_1 підтримала та просила справу про адміністративне правопорушення щодо останнього закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в суді показали, що 25 липня 2024 року до ОСОБА_2 в гості приїхав ОСОБА_1 , де вони разом відпочивали, вживали до вечора алкогольні напої, в зв`язку з чим перебували в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 приблизно о 21 год. того ж дня пішов до автомобіля забрати особисті речі, після чого тривалий час не повертався. Зазначили, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, який стояв на місці. Пізніше побачили біля автомобіля поліцейських.

Свідок ОСОБА_5 (поліцейський ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області) в суді показав, що 25 липня 2024 року під час патрулювання проїжджав в с. Старі Петрівці Вишгородського району повз АЗС «Укр Нафта», де побачив, як група людей біля автомобіля Chevrolet Spark д.н.з. НОМЕР_1 розпивала алкогольні напої на столику, в зв`язку з чим він звернув на них увагу. Через деякий час він розвернувся та виявив, що згаданий вище автомобіль їде йому на зустріч по обочині, який ними зупинено. Водій ОСОБА_1 знаходився в автомобілі один та в стані сильного алкогольного сп`яніння, був розгубленим та не знав, де його документи та ключі від автомобіля. Під час оформлення протоколу ОСОБА_1 не пояснював того, що автомобілем в стані алкогольного сп`яніння він не керував. Згодом до них підійшли особи, які спільно з ОСОБА_1 вживали алкогольні напої на АЗС «Укр Нафта» та заважали оформлювати матеріали. Також зазначив, що бачив в машині ОСОБА_1 відкриту пляшку горілки.

Із вказаним свідком судом дійснено перегляд долученого відеозапису, після чого він пояснив та показав місце, де проїжджав ОСОБА_1 та де його зупинено. При цьому, звернув увагу на те, що вказаний автомобіль є електрокаром і заводиться без ключовим доступом шляхом натискання на кнопку, двигун автомобіля на той час працював, приборна панель освітлена, коли сам ОСОБА_6 знаходився з явними ознаками сильного алкогольного сп`яніння, зокрема: порушення координації рухів, почервоніння обличчя, млява мова. При цьому всьому, ОСОБА_1 просив дати можливість поїхати йому на вказаному автомобілі додому.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, зазначені в протоколі обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 285649 від 25 липня 2024 року, направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Вишгородська ЦРЛ» від 25 липня 2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів 25 липня 2024 року, копією постанови серії ББА №641125 від 25 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 25 липня 2024 року, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26 липня 2025 року, листом Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо наявності посвідчення водія у ОСОБА_1 , витягом з ІПНП та даними відеозапису.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 285649 від 25 липня 2024 року та долученого до справи відеозапису ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та в медичному закладі.

При цьому, при досліджені відеозапису та матеріалів справи встановлено, що 25 липня 2024 року о 22 год. 15 хв. ОСОБА_1 перебував з явними ознаками сильними алкогольного сп`яніння (нестійка хода, млява мова, почервоніння обличчя), який поводив себе розгублено, не міг знайти свої документи.

При цьому, суд звертає увагу й на те, що двигун його автомобіля Chevrolet Spark д.н.з. НОМЕР_1 на той час працював, а приборна панель була освітлена, що вказує на здійснення ОСОБА_1 руху на вказаному автомобілі.

Зазначене також підтвердив в суді і свідок ОСОБА_5 , який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та ствердив, що окрім цього ще й бачив в його машині відкриту бутилу горілки.

Суд зазначає, що вказані обставини повністю спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що він того вечора автомобілем не керував та лише спав в ньому на передньому сидінні.

Крім того, що стосується свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то суд звертає увагу на те, що на відеозаписі ці свідки не зафіксовані, які на місці події присутніми не були, в зв`язку з чим їм не могло бути відомо, чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом ввечері 25 липня 2024 року.

В зв`язку з цим показання вказаних свідків суд до уваги не приймає, які повністю спростовуються показаннями поліцейського ОСОБА_5 та даними відеозапису, на якому навпаки зафіксовано інших сторонніх осіб, які за твердженнями співробітника поліції, приймали участь у розпиванні алкогольних напоїв біля столиків та автомобіля ОСОБА_1 на АЗС «Укр Нафта».

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що на відеозаписі відсутня безпосередня зупинка транспортного засобу, в зв`язку з чим докази того, що він в стані алкогольного сп`яніння ввечері 25 липня 2025 року керував автомобілем Chevrolet Spark д.н.з. НОМЕР_1 відсутні, а справа підлягає закриттю, то суд зазначає наступне.

Так, частиною 2 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Згідно п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року (далі Інструкція), включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Отже, з наведеного слідує, що здійснення обов`язкової відеофіксації всієї події правопорушення руху транспортного засобу, його зупинки, оформлення матеріалів, тощо, чинним законодавством не передбачено.

При цьому, жоден доказ для суду не має наперед встановленої сили.

Суд встановлює обставини справи на підставі сукупності та взаємозв`язку усіх наявних доказів, які відповідають вимогам ст. 251 КУпАП та є допустимими.

Чинне законодавство України та вказані вище норми закону не містять імперативного обов`язку здобуття виключно відеодоказів всіх без винятку етапів дій поліцейського по припиненню правопорушення та притягненню особи до відповідальності за його вчинення.

При цьому, суд зазначає, що сам лише факт відсутності на відеозаписі моменту зупинки транспортного засобу поліцейськими про недоведення керування ОСОБА_1 автомобілем за викладених у протоколі обставин свідчити не може.

Суд звертає увагу, що доказами згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, коливідеозапис є одним із доказів.

Частиною 2 ст. 256 КУпАП передбачено обов`язкове долучення до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів відеозаписів, зібраних поліцейським за допомогою технічних засобів під час проведення огляду особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння.

Такі матеріали в справі наявні, до протоколу долучені, які є достатніми в сукупності з іншими доказами для висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п. 2.5 ПДР України за обставин, викладених у протоколі.

Суд звертає увагу на те, що досліджений судом відеозапис є безперервним, підтверджує зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення фактичні обставини, узгоджується із сукупністю інших досліджених доказів по справі та ґрунтується на вимогах Закону.

Зі справи ніщо не вказує на те, що долучений до справи відеозапис, зібрано з істотним порушенням прав, свобод та інтересів інших осіб.

Підстав вважати цей доказ неналежним, недопустимим і недостовірним у суду немає, будь-які відомості та ознаки недостовірності долученого до протоколу відеозапису в справі відсутні.

Крім того, будь-яких ґрунтовних застережень при складані протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також на відеозаписі під час надання пояснень працівникам поліції та під час відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не зазначив.

Відтак, оцінюючи докази в сукупністю та взаємозв`язку, у суду не залишається сумнівів, що ОСОБА_1 керував автомобілем та, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому Законом порядку.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину у тому, що він керував транспортним засобом та маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 33, 130, 283, 284, 285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2025 року.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя