Справа №484/594/25
Провадження № 33/812/154/25
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 захисника особи,та його захисника адвоката Порхуна В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Порхуна Віталія Михайловича на постанову, яку ухвалив суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Максютенко О.А. у приміщенні цього ж суду 12 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№841877, який складений 25 січня 2025 р. о 12 год. 12 хв., водій ОСОБА_1 25 січня 2025 р. о 11 год. 42 хв. у м. Первомайськ по вул. Київська в районі будинку 120 керував транспортним засобом ВАЗ21063, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, неприродна блідість обличчя, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі м. Первомайськ КНП «ПУМБЛ» відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) як відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими матеріалами був направлений на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, надав додаткові письмові пояснення, відповідно до яких не погоджується із обставинами, викладеними у протоколі, та вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Так, з відео файлів, долучених до матеріалів справи на CD-диску, вбачається, що первинний огляд на предмет виявлення ознак наркотичного сп`яніння на місці зупинки працівниками поліції не проводився, зокрема, не проводився огляд реакції зіниць очей та координації рухів, а пропозиція проїхати в медичний заклад виникла після того, як він сам розповів про те, що вживає ліки. Поліцейські не оголошували йому, які саме ознаки наркотичного сп`яніння вони в нього побачили, хоча в протоколі такі ознаки зазначені. Поліцейські неодноразово розпитували його, які саме лікарські препарати вживає. Також з відео видно, що при спілкуванні з поліцейськими в нього не спостерігалися будь-які ознаки наркотичного сп`яніння, він вів себе адекватно, його мова була зв`язна, а поведінка відповідала обстановці. Саме формулювання суті обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пропозиції пройти у зв`язку з цим огляд на стан сп`яніння з боку працівників поліції було відсутнє. Крім того, він пояснив працівникам поліції, що вживає лише таблетки «Магнікор» для лікування серцево-судинної системи та «Агріппа», що є противірусним засобом, які не заборонені для вживання. Останні, не роз`яснивши йому наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відібрали його посвідчення водія та склали протокол. Вказує, що працівники поліції в порушення вимог закону склали протокол за кваліфікуючою ознакою керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння в той час, як повинні були скласти з кваліфікуючою ознакою «керування транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

Представник ОСОБА_1 адвокат Порхун В.М. підтримав додаткові письмові пояснення свого підзахисного та додав, що під час складання протоколу поліцейські порушено вимоги ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 р., не долучили до протоколу належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у ньому, що виключає об`єктивну сторону правопорушення, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі.

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 березня 2025 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Порхун В.М. вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального права, а тому просить її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає та не погоджується із обставинами, викладеними у протоколі та постанові суду першої інстанції. Захисник Порхун В.М. вважає, що працівниками поліції неправомірно було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення. Так, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що поліцейськими не проводився первинний огляд ОСОБА_1 на предмет виявлення ознак сп`яніння на місці, зокрема, не проводився огляд реакції зіниць очей та координації рухів, а пропозиція проїхати в медичний заклад виникла лише після того, як працівник поліції почув від ОСОБА_1 , що він вживає ліки. З відео видно, що поліцейські не оголошували ОСОБА_1 , які саме ознаки наркотичного сп`яніння вони в нього побачили, хоча, в протоколі такі ознаки зазначені. Поліцейські неодноразово запитували водія, які саме лікарські препарати він вживає. Також, з відео видно, що у ОСОБА_1 при спілкуванні з поліцейськими не спостерігалися будь-які ознаки наркотичного сп`яніння. Він вів себе об`єктивно, його мова була зв`язна, а поведінка відповідала обстановці. ОСОБА_2 зауважує, що ОСОБА_1 був в окулярах і поліцейські не просили його їх зняти, щоб перевірити реакцію зіниць очей, що ставить під сумнів обставини, які поліцейський виклав у протоколі (дійсне виявлення поліцейським ознак наркотичного сп`яніння). Крім того, саме формулювання суті обвинувачення за ч.1 ст. 130 КУпАП та пропозиції у зв`язку з цим пройти огляд на стан сп`яніння з боку працівника поліції було відсутнє. Крім того, на доданих до протоколу відео відсутнє роз`яснення поліцейськими ОСОБА_1 наслідків його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Внаслідок чого останній не міг усвідомити обов`язкову необхідність проходження такого огляду або усвідомити, які наслідки можуть настати у разі фіксації його відмови від проходження такого огляду. Тобто, поліцейськими була порушена встановлена законом процедура огляду водія на стан сп`яніння, що має наслідком її недійсність. До того ж, як вбачається з відео, доданого до протоколу, ОСОБА_1 повідомив поліцейським про те, що він приймає ліки: таблетки «Магнікор» та «Агріппа», в інструкції до яких зазначено, що ці лікарські засоби не впливають на швидкість реакції при керуванні транспортним засобом або іншими механізмами. Тобто, висновки працівників поліції про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння є надуманими. Отже, фабула протоколу не відповідає дійсним обставинам справи. Захисник ОСОБА_2 стверджує, що в даному випадку має місце неналежне виконання своїх обов`язків працівниками поліції, які в порушення вимог закону склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.І ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за кваліфікаційною ознакою керування транспортного засобу в стані наркотичного сп`яніння в той час, як повинні були скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за кваліфікаційною ознакою керування транспортного засобу під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Навіть, незважаючи на те, що ОСОБА_1 у графі протоколу «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив про те, що він свою вину визнає повністю та підписав власноручно протокол, це не свідчить про його дійсну винуватість, оскільки відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Всі записи у поясненнях та протоколі ОСОБА_1 записував під диктовку поліцейських. Також, у наявному в матеріалах справи направленні до закладу охорони здоров`я на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 25 січня 2025 р., яке складене поліцейським ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, відсутній підпис самого ОСОБА_1 , що виключає той факт, що він був обізнаний про складання такого направлення. Щодо рапорту поліцейського, то він по суті є службовим документом і не може бути визнаний допустимим доказом у справі, оскільки інспектор поліції, який склав такий рапорт, є службовою особою, та не є свідком події/обставин. Всі обставини справи поліцейський мав викласти лише у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому має бути сформульоване обвинувачення і зазначені всі докази у справі, а також зазначено про всі дії, які були проведені під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Порхуна В.М., які підтримали апеляційну скаргу та наведені в ній доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила)).

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 статті 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння та проведення огляду з метою встановлення стану, зокрема, наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок) та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Так, відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 12 розділу 2 Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 4 розділу 1 Інструкції визначає ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А відповідно до положень п.7 розділу 3 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, з метою огляду такого водія на стан сп`яніння він в обов`язковому порядку направляється до найближчого закладу охорони здоров`я для встановлення того, чи перебуває він в стані наркотичного сп`яніння та проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункти 7, 8 Порядку).

Відповідно до пунктів 2-4 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками наркотичного сп`яніння є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), до яких відносяться: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, а також: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 березня 2025 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП (відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння).

До такого висновку суд, як зазначено в постанові, дійшов на підставі досліджених ним під час розгляду справи доказів, а саме:

-змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№841877 від 25 січня 2025 р., в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 25 січня 2025 р. о 11 год. 42 хв. у м. Первомайськ по вул. Київська в районі будинку 120 керував транспортним засобом ВАЗ21063, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, неприродна блідість обличчя, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі м. Первомайськ відмовився. Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень та застережень. В графі «пояснення» зазначено: «свою вину визнаю повністю»;

Цей протокол підписаний особою яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Будь-яких зауважень або заперечень щодо факту керування автомобілем або щодо відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння протокол не містить.

Достовірність викладених у протоколі відомостей, зокрема, факт відмови ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом, від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме у закладі охорони здоров`я також підтверджено іншими доказами:

-змістом долучених до протоколу відеозаписів, на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, на початку відеозапису видно як поліцейські переслідують автомобіль ВАЗ21063, зупиняють його та встановлюють особу водія, яким виявився ОСОБА_1 . Поліцейський роз`ясняє водію, що той був зупинений за створення аварійної ситуації на дорозі. Під час розмови поліцейський питає у ОСОБА_1 щодо вживання алкоголю та лікарських засобів, на що водій відповів, що алкоголь не вживав, але вживає антистресові ліки. Поліцейським неодноразово було запропоновано останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, проте ОСОБА_1 остаточно відмовився, відповівши, що йому потрібно їхати додому;

-змістом пояснень ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що був зупинений працівниками поліції через те, що здійснив аварійну ситуацію, внаслідок чого чуть не сталось ДТП, вживає лікарські препарати (антистресові, рослаблюючи, можливо знижують реакцію водія). Проїхати в медзаклад категорично відмовився. Свою вину визнав повністю. Зазначив також про відсторонення від керування транспортним засобом шляхом залишення т.з. на місці зупинки.

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що понижують увагу та швидкість реакції від 25 січня 2025 р., у якому зазначено, що від проведення такого огляду водій ОСОБА_1 відмовився;

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився відповідно до встановленого порядку від огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджено змістом протоколу серії ААД №841877, фіксацією технічними засобами відеозапису, які узгоджується між собою, суддя суду першої інстанції, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги як безпідставні.

Щодо посилання на відсутність у справі доказів ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 та непроведення поліцейськими дій щодо належного виявлення у нього таких ознак, апеляційний суд їх не приймає.

Порядок (п. 2) та Інструкція № 1452/735 (пункти 2-4 розділу І) покладає саме на працівників поліції обов`язок виявлення та встановлення ознак сп`яніння, зокрема наркотичного, та не передбачає для цього спеціальної процедури або застосування будь-яких спеціальних досліджень, тобто виявлення ознак сп`яніння поліцейським відбувається за зовнішнім виглядом і поведінкою водія. Тому зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння, виявлених поліцейським у ОСОБА_1 - звужені зіниці очей, неприродна блідість обличчя, порушення мови, відповідає наведеним положенням нормативних актів, а також пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція 1395).

Щодо відсутності відеофіксації оголошення ознак наркотичного сп`яніння особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, то апеляційний суд виходить з того, що проведення відеофіксації такого повідомлення водієві нормами КУпАП та підзаконних актів не передбачена.

Щодо нероз`яснення водієві ОСОБА_1 поліцейським наслідків відмови від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 як водій транспортного засобу відповідно до положень частини 1 статті 14 Закону України «По дорожній рух» є учасником дорожнього руху, а тому зобов`язаний знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам та згідно із положеннями статті 16 цього ж закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Дії ОСОБА_1 щодо відмови пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння суперечать закону, оскільки на вимогу працівників поліції він мав беззастережно виконати їх законну вимогу і проїхати з ними для медичного огляду на стан сп`яніння, що прямо передбачено п.2.5 Правил та абз. 3 ч. 2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проведення огляду на стан сп`яніння.

Роз`яснення водію на місці зупинки наслідків відмови від огляду на стан сп`яніння не є обов`язковим відповідно до положень статті 266, Порядку, Інструкція № 1452/735, Інструкція 1395, а не роз`яснення таких наслідків до складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водієм ОСОБА_1 , у якого поліцейським були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, вимоги закону щодо огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння виконані не були.

Також апеляційний суд відхиляє аргумент апелянта щодо невідповідності фабули протоколу дійсним обставинам справи.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№841877 від 25 січня 2025 р. складено за встановленою формою, з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції № 1395.

Так, у протоколі зазначено про відмову ОСОБА_1 від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, пройти який останньому пропонував поліцейський, що підтверджено долученим до протоколу відеозаписом, але водій від такого огляду відмовився. Тобто викладений поліцейським зміст правопорушення відповідає фактичним обставинам вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. Не змінює такий висновок з`ясування поліцейським обставин щодо прийому водієм медичних препаратів, ліків.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доведеність вини водія ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил, та вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду, всупереч доводів апеляційної скарги підтверджується наявними у справі доказами.

Істотних порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП положень ст. 256 КУпАП, а також вказаної Інструкції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотримано судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. У цій справі належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, та вдімовився від огляду у медичному закладі, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції також дав належну оцінку наведеним захисником ОСОБА_1 запереченням проти висунутого йому звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Також, апеляційний суд враховує, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є небезпечним як для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності так і для інших громадян учасників дорожнього руху, що також було враховано судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Порхуна Віталія Михайловича залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна