Справа № 161/4718/25
Провадження № 3/161/1808/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., за участі особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Леськіва Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого (в період з 16.01.2023 року по 01.03.2024 року перебував на посаді виконуючого обов`язки директора ДП «Дослідне підприємство «Перше травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства НААН України),

- за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшли дві справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, які постановою суду від 14 березня 2025 року були об`єднанні в одне провадження.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 06 березня 2025 року № 82, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки директора ДП «Дослідне підприємство «Перше травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту картоплярства НААН України) (будучи суб`єктом декларування), несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим порушив вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (декларація фактично подана 24.02.2025 року). Такі дії кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 06 березня 2025 року № 83, ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «при звільненні» (за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями), чим порушив вимоги Закону України «Про запобігання корупції» (особу звільнено 01.03.2024 року, декларація фактично подана 24.02.2025 року). Такі дії кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, просив суворо не карати.

Прокурор Леськів Ю.В. протоколи підтримав, зазначив, що в діях особи є склад адміністративних правопорушень і її слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, які передбачені ч.1 ст.172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП визначено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане, як малозначне.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог статті 22 КУпАП.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування- це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно відкритих відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічна декларація за 2023 рік та декларація «при звільнення» подана суб`єктом декларування ОСОБА_1 24.02.2025 року, тобто несвоєчасно.

З наданих прокурором відомостей з НАЗК та матеріалів справи слідує, що технічних несправностей та перебоїв у роботі Реєстру, які б завадили поданню документів до Реєстру у встановлені законом строки не зафіксовано.

Відтак, поважних причин несвоєчасного подання декларації не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

При накладенні стягнення, суддею враховується особа правопорушника, її майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують чи обтяжують правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність суддя не вбачає.

До обставин, що пом`якшують відповідальність суддя відносить щире каяття правопорушника.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 05.09.2023 року, ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, відтак, згідно п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст.172-6, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП остаточно накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк