Справа № 145/1182/24
Провадження № 33/801/353/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Демиденка Вячеслава Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн на користь держави.

В постанові суду першої інстанції вказано, що 06 червня 2024 року о 23:00 год в с. Нове Місто Вінницького району Вінницької області, по вулиці Коцюбинського ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з такою постановою суду, 27 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Демиденко В. А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що Камінський 07 червня 2024 року не був водієм автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом перебувала його дружина ОСОБА_2 , яка і є власником даного транпортного засобу, в той час, як ОСОБА_1 був пасажиром автомобіля.

За дійсних обставин справи ОСОБА_2 здійснила наїзд на електроопору, а через настання ДТП була сильно знервована, постійно плакала, оскільки неабияк перелякалася та отримала тілесні ушкодження у вигляді забою плеча. На місці ДТП, ОСОБА_1 зупинив попутний автомобіль, який їхав в цей момент та попросив водія відвезти його з дружиною до них додому. Після того, як вони приїхали додому, він заспокоїв дружину, родичі надали їй необхідну допомогу. Потім ОСОБА_1 з своїм родичем повернувся до місця ДТП, аби евакуювати автомобіль додому. Коли він під`їхав до місця ДТП, то там вже були присутні працівники поліції, які й оформили в подальшому матеріали справи відного нього.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними доказами в матеріалах справи зокрема відеозаписом з бодікамери на флешнакопичувачу, на якому свідок ОСОБА_3 підтвердила, що після ДТП зі сторони водія вискочив ОСОБА_1 , а потім Аня (двері переднього пасажирського сидіння зім`яті). При вирішення даної справи єдиним доказом того, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу є пояснення свідка ОСОБА_3 , яка не підтвердила сам факт керування ОСОБА_1 автомобілем, а підтвердила лише факт того, що він перший виліз з автомобіля після ДТП, а не його дружина ОСОБА_2 .

Крім того, сторона захисту вказує, що порушена процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки направлення на огляд водія автомобіля з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння складено 07 червня 2024 року о 01 годині 33 хвилин, тобто через 2 години 33 хвилини з моменту встановлення підстав для здійснення огляду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Демиденко В. А. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити. ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, а тому відповідно до частини 6 статті 294 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з пунктом 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

На переконання апеляційного суду вказані вимоги процесуальних норм КУпАП суддею суду першої інстанції не в повній мірі дотримані.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП є ряд суперечностей, на які вказує останній в апеляційній скарзі та яким суд першої інстанції не дав оцінки.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, за змістом диспозиції вказаної статті, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно пункту 1.5 ПДР України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Водночас, положеннями частини 1 статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Суд першої інстанції прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 650171 від 07 червня 2025 року (а.с. 4), відеозапису з бодікамери на флешнакопичувачу (а.с. 33), на якому свідок ОСОБА_3 підтвердила, що після ДТП зі сторони водія вискочив ОСОБА_1 , а потім Аня (двері біля переднього пасажирського сидіння зім`яті).

Разом з тим, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять належних доказів на підтвердження факту керування особою транспортним засобом, що є обов`язковою обставиною для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09 листопада 2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, згідно встановленої законом процедури, ініціювання проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння допускається у разі зупинки транспортного засобу і встановлення факту керування ним водієм працівниками поліції із фіксацією відповідних дій з допомогою спеціальних технічних засобів відеозапису.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Так, з долученого до матеріалів справи відеозапису з портативного відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського (під назвою «130 КУПАП + ДТП») вбачається, що відео розпочинається як працівники поліції оглядають автомобіль, який зіткнувся з електроопорою, водія в ньому не виявлено, один із працівників поліції фотографує автомобіль (на 0:00:13 відео). Потім з`являється жінка (0:01:32 відео) та поліцейська повідомляє їй, що відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» ведеться відеофіксація (на 0:01:41 відео), інший поліцейський спілкується із жінкою, а поліцейська продовжує фотографувати автомобіль (на 0:01:54 відео). Далі відео переривається та розпочинається о 0:03:11 з того як працівники поліції виходять із службового автомобіля та підходять до автомобіля, який їхав та зупинився, з якого вийшли двоє чоловіків. Працівник поліції запитав у одного із чоловіків чи то ОСОБА_4 автомобіль, на що той відповів, що так (на 0:03:27 відео), потім поліцейський запитав чому вони не зупинилися і проїхали далі (на 0:03:30 відео), на що інший старший чоловік відповів, що вони не тікали (на 0:03:37 відео), після чого поліцейський сказав, щоб вони їхали до автомобіля (на 0:03:45 відео). Відео зупиняється та вмикається (на 0:04:14 відео) біля пошкодженого автомобіля, де присутні працівники поліції, де двоє чоловіків оглядають автомобіль (на 0:04:21 відео). На питання працівників поліції з ким їхав чоловік, він не відповідає, поліцейська повідомляє, що відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» ведеться відеофіксація (на 0:04:32 відео) та вони будуть встановлювати хто керував даним транспортним засобом і здійснив наїзд на електроопору (на 0:04:53 відео). Після чого поліцейська запитала хто був за кермом, на що молодший чоловік відповів, що його попросили забрати автомобіль (на 0:04:48 відео), на питання поліцейської чи чоловік їхав за кермом він уникав відповіді (на 0:04:53 відео). На питання поліцейської як звати чоловіка він назвався ОСОБА_5 (на 0:05:01 відео), потім поліцейська запитала хто був за кермом, він не зміг сказати (на 0:05:06 відео). Поліцейський сказав, що ОСОБА_5 був за кермом і вони про це знають та висунув вимогу, щоб він надав документи на автомобіль (на 0:05:12 відео), однак ОСОБА_5 відповів, що це не його автомобіль (на 0:05:14 відео) і він не знає хто ним керував. На питання поліцейської чи він має відношення до цього автомобіля (на 0:06:04 відео) ОСОБА_5 не знав як відповісти (на 0:06:20 відео). Після чого інший працівник поліції почав стверджувати, що цим автомобілем їхав ОСОБА_5 та його дружина (на 0:06:27 відео) зі сторони «Строїнців». На питання поліцейського чи вживав ОСОБА_5 спиртні напої, той відповів, що не вживав (на 0:06:44 відео), потім запитав чи згоден він проїхати на освідування (на 0:06:50 відео) на що ОСОБА_5 відповів з приводу чого (на 0:06:52 відео), поліцейський відповів так як він керував автомобілем (на 0:06:54 відео), на що ОСОБА_5 відповів, що він не керував автомобілем (на 0:06:56 відео). Потім поліцейський задав запитання ОСОБА_5 чому він приїхав до цього автомобіля якщо він не має до нього відношення, на що той відповів, що його попросили (на 0:07:07 відео). Працівник поліції висунула вимогу ОСОБА_5 , щоб він пред`явив посвідчення водія (на 0:08:12 відео) та він його показав через застосунок «Дія» (на 0:08:49 відео). Після чого поліцейська почала їх фотографувати (на 0:09:05 відео), проте ОСОБА_5 забрав свій телефон (на 0:09:29 відео), потім інший працівник поліції сказав ОСОБА_5 , що зараз вони поїдуть в райвідділ поліції для встановлення його особи (на 0:09:31-37), визвуть евакуатор і автомобіль заберуть на арешт майданчик. Через деякий час на відео з`явилася жінка, яка сказала, що бачила як ОСОБА_5 їхав на цьому автомобілі (на 0:10:56-11:07 відео) та пояснила, що ОСОБА_5 вискочив із-за керма, а потім вийшла ОСОБА_6 через водійську дверку (на 0:11:12 відео). Пройшовши деякий час поліцейська почала відбирати пояснення у жінки (на 0:23:11-0:31:51 відео), в ході розмови із нею поліцейська запитала прізвище ОСОБА_5 та по батькові, який сказав, що він ОСОБА_1 (на 0:29:28-0:29:40 відео). Потім поліцейська сказала ОСОБА_1 , що є свідки, які бачили, що саме він керував транспортним засобом, однак він відповів, що не знає хто керував автомобілем (на 0:32:34 відео), після чого працівниця поліції повідомила, що буде складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП (на 0:32:38-49 відео). Після чого інший працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи буде він проходити освідування (на 0:33:16 відео), проте ОСОБА_1 просив роз`яснити значення ст. 124 КУпАП (на 0:33:20 відео), поліцейська відповіла, що це дорожньо-транспортна пригода (на 0:33:21 відео) та роз`яснила йому права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Пройшовши деякий час, поліцейська повідомила ОСОБА_1 , що від нього чути запах алкоголю з порожнини рота, на що він відповів, що він не керував транспортним засобом (на 0:44:30 відео), на що поліцейська сказала, що є свідок, яка бачила як він керував автомобілем (на 0:44:04 відео). Після чого поліцейська запропонувала йому пройти освідування на стан вживання алкогольних напоїв та роз`яснила, що можна пройти на місці за допомогою приладу «Драгер» чи проїхати в лікарню, якщо він не бажає проходити, може відмовитися від проходження огляду (на 0:44:47 0:45:04 відео), на що ОСОБА_1 сказав, що він не їхав на транспортному засобі (на 0:45:11 відео), однак поліцейська знову відповіла що є свідок, який вказав, що він їхав цим транспортним засобом (на 0:45:17 відео) та знову запропонувала йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (на 0:45:22 відео) на місці, в лікарні або відмовитися від проходження такого огляду (на 0:45:37 відео), на що ОСОБА_1 запитав чому він має проходити освідування, він не їхав автомобілем (на 0:46:08 відео). Поліцейський знову запитав ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння (на 0:46:52 відео), на що той відповів, що не може надати відповідь в даний момент часу (на 0:47:17 відео), на що поліцейська відповіла, що це буде розцінюватися як відмова від проходження огляду (на 0:47:20 відео). Після чого поліцейська знову запитала чи буде він проходити освідування (на 0:47:40 відео) на що ОСОБА_1 сказав, що він не може надати відповідь, на що поліцейська відповіла, що це буде фіксуватися як відмова (на 0:47:51 відео). Поліцейська вважала це за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (на 0:50:19 відео), та сказала ОСОБА_1 , оскільки він відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно нього буде складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП.

Таким чином, відео з портативного відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського розпочинається з моменту коли автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 стоїть на вулиці коло електроопори, в даному автомобілі та коло нього нікого не було.

Відтак, на відеозаписі не зафіксована зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 а також відсутнє відео, яке б підтверджувало, що ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 . Натомість від початку спілкування з поліцейськими і впродовж всього часу спілкування (1 год. 47 хв.) ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, тобто його позиція була послідовною.

Висновок суду першої інстанції про те, що на відеозаписі з бодікамери на флешнакопичувачу зафіксовано, як свідок ОСОБА_3 підтвердила, що після ДТП зі сторони водія вискочив ОСОБА_1 , а потім Аня (двері біля переднього пасажирського сидіння зім`яті) не можуть слугувати підтвердження того, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , а відтак зобов`язаний був пройти огляд на стан сп`яніння.

Отже, докази, на які посилався суд першої інстанції, не містять достатніх даних про те, що ОСОБА_1 за обставин, зазначених у протоколі та постанові, керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції.

В зв`язку з викладеним, є розумний сумнів стосовно встановлених судом першої інстанції обставин перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, що передувало складанню протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Демиденка Вячеслава Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2025 року скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета