ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/7539/24 Головуючий суддя І інстанції Мілов Д. В.
Провадження № 33/818/388/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

за участі

секретаря Шевченко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду міста Харкова від 24 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , -

у с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якийпроживає за адресою: АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

Постановою встановлено, що 30 жовтня 2024 року о 07-16 год. в м. Харків, б-р. Гончарівський, буд. 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FordEscape, д.н.з. НОМЕР_1 ,з ознакаминаркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці ока, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить переглянути оскаржувану постанову.

Вказує, що у справі відсутня довідка № 3088, видана КНП ХОР Обласна Клінічна наркологічна лікарня, згідно якої в день зупинки працівниками поліції він не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Також наголошує на тому, що він є інвалідом 2 групи, захищав Україну та втратив працездатність на 80 %.

Зараз змушений братися за будь яку роботу, зокрема в таксі.

В грудні 2024 року у нього народилась дочка і вилучення прав ставить його в скрутне становище

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Будь яких клопотань на адресу Харківського апеляційного суду від ОСОБА_1 не надходило.

За таких обставин вважаю за можливе проводити судовий розгляд за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та доводи та поданої апеляційної скарги суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 1) відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 1) працівником поліції зазначено, що 30 жовтня 2024 року о 07-16 год. в м. Харків, б-р. Гончарівський, буд. 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FordEscape, д.н.з. НОМЕР_1 ,з ознакаминаркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці ока, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП

Аналогічні обставини встановив суд першої інстанції.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису вбачається події, які відбувалися 30 жовтня 2024 року, патрульні поліцейські в складі екіпажу зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР України.

Після зупинки транспортного засобу у патрульного поліцейського виникла підозра у тому, що водій може перебувати в стані наркотичного сп`яніння.

Водія було повідомлено про ознаки, які представник влади вбачав у ОСОБА_1 .

Йому були чітко роз`яснені його права та відповідно наслідки відмови, на що водій повідомив що огляд проходити в будь якій формі відмовляється.

Дійсно на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 висловлював свою незгоду з діями працівників поліції, він повідомляв, що ніяких ознак він не має, а тому і обов`язку їхати в заклад охорони здоров`я не зобов`язаний.

Апеляційний суд вказує, що працівник поліції не є лікарем не має належних пристроїв для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, такий огляд може бути проведений лише в закладі охорони здоров`я.

Поліцейський лише може повідомити водія про ознаки, що і було зроблено.

При цьому, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте ОСОБА_1 категорично відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, внаслідок чого водій порушив п.2.5 ПДР України.

Апеляційний суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності не за знаходження за кермом в стані наркотичного сп`яніння, ці обставини не встановлені.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП в даній справі настає внаслідок відмови водія від проходження огляду, яка зафіксована на відеофайлі.

Поряд з іншими доводами, ОСОБА_1 зазначив в апеляційній скарзі про те, що в той же день він пройшов огляд і наркотичного сп`яніння у нього не виявлено.

Надав копію висновку від 02.11.2024 року № 3088.

По перше, суду надано копію висновку, який належним чином не завірений.

По друге, огляд проводився за направленням інспектора 1 роти 3 батальйону лейтенанта поліції Ткаченка Є.С., натомість постанова складена інспектором 1 взвода 3 роти 4 батальйону старшим лейтенантом Друк Д.М., а отже апеляційний суд позбавлений можливості перевірити з якого приводу ОСОБА_1 був направлений іншим інспектором поліції на огляд до лікаря і відповідно в межах якого провадження.

По третє, закон чітко регламентує вимоги до проведення огляду на огляд водія в закладах охорони здоров`я, основною умовою, серед інших, є проведення огляду за направлення відповідального працівника поліції та за участі представника влади.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За вказаних обставин, апеляційний суд не може прийняти наданий висновок, як належний та допустимий.

Таким чином, поліцейський діяв в межах закону та отримавши відмову водія від проходження огляду поліцейським було складено протокол.

Велася безперервна відеозйомка, свідки не залучались.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

За вказаних обставин, апеляційний суд відкидає доводи ОСОБА_1 про відсутність ознак наркотичного сп`яніння, оскільки відеозапис повністю спростовує такі твердження, оскільки водій був повідомлений про такі ознаки.

При цьому відеозапис судом приймається як належний та допустимий доказ, апеляційний суд не вбачає жодних порушень, наслідком яких належало б визнати цей доказ недопустимим.

За таких обставин дії працівників патрульної поліції повністю відповідали букві закону і підстав для закриття провадження з цих підстав у апеляційного суду відсутні.

Крім того, водій не був позбавлений можливості оскаржити дії патрульного до суду, проте таким правом сторона захисту не скористалась.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Харкова від 24 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева