Справа № 686/6483/25
Провадження № 3/686/2271/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Порозова І.Ю., з участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 ,

за ст.156 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 20.02.2025 року близько 18 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , а саме у кіоску «Гарячі пиріжки», здійснила продаж рідини прозорого кольору, яка має різкий запах алкоголю, об`ємом 50 гр., вартістю 8 гривень громадянину ОСОБА_2 без марки акцизного податку, чим порушила ч. 16 ст. 62 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнала частково та пояснила, що дійсно, не маючи засобів для існування, придбала алкогольні напої з метою перепродажу, при цьому офіційно не працевлаштована і підприємцем не являється.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке їй ставиться у вину, виходячи із наступного.

Ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Диспозиція зазначеного закону є бланкетною та відсилає до інших нормативно-правових актів, які б мали містити заборону на продаж товарів без марок акцизного податку.

Відповідно до п. 76 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 3817-ІХ від

18.06.2024 року, роздрібна торгівля - діяльність з продажу товарів (у тому числі з їх відвантаженням для подальшої доставки) кінцевим споживачам для особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив без фактичного споживання у місці продажу або на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах громадського харчування.

Згідно з ч. 7 ст. 16 цьогоЗакону, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), а для малих виробників виноробної продукції алкогольними напоями без додавання спирту (вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Статтею 55 ч. 1 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цьогоКодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Виходячи з вказаних норм закону роздрібна торгівля тютюновими виробами та горілчаними виробами дозволяється лише суб`єкту господарювання і за наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на роздрібну торгівлю зазначеними виробами. Отже,суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 1 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання.

Проте, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів, доданих до нього, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а лише проходила стажування у кіоску «Гарячі пиріжки», а тому не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу. Суд не повинен самостійно збирати інформацію, яку необхідно збирати особам, що складають протокол про адміністративне правопорушення.

Дотримуючись принципу диспозитивності, суд не має права самостійно редагувати фабулу адміністративного правопорушення, яка не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23- рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних і правових принципах, у тому числі закріплених у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відтак, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів вини особи, суддя дійшла висновку, що наявними у справі доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, а тому провадження у справі необхідно закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 9, 156, 247, 251, 255, 280 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Порозова І.Ю.

Хмельницької області