ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/167/25

3/609/130/2025

03 квітня 2025 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП України в Тернопільській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності:

- за ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

- за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

- за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

- за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

- за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

18 лютого 2025 року до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов адміністративний матеріал про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-8 КУпАП (справа №609/167/25), вчинене ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025, визначено головуючого суддю в даній справі суддю Катерняк О.М.

Крім того, 19 лютого 2025 року до Шумського районного суду Тернопільської області надійшли адміністративні матеріали про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа №609/173/25), за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа №609/174/25), за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (справа №609/175/25) та за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (справа №609/176/25), вчинені ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2025 та протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.02.2025, визначено головуючого суддю в даних справах суддю Катерняк О.М.

Постановою суду від 12 березня 2025 року справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за: ч. 2 ст. 173-8 КУпАП (№609/167/25), ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (№609/173/25), ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (№609/174/25), ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (№609/175/25) та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (№609/176/25) було об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі № 609/167/25 (провадження № 3/609/130/2025) на підставі ст. 36 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №164899 від 11.02.2025 вбачається, що: «11.02.2025р. близько 18:00 год гр. ОСОБА_1 перебував за адресою АДРЕСА_2 , спілкувався із гр. ОСОБА_2 , чим порушив вимогу п. 1 ТЗПСК серії АА №330551 від 10.02.2025р. про заборону перебувати за місцем проживання постраждалої особи».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №619886 від 10.02.2025 вбачається, що: «10.02.2025р. близько 01:00 год. гр. ОСОБА_1 за спільним місцем проживання вчинив відносно своєї дитини ОСОБА_3 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурною лексикою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю, чим порушив п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №619887 від 10.02.2025 вбачається, що: «10.02.2025р. близько 01:00 год. гр. ОСОБА_1 за спільним місцем проживання вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався в сторону останньої нецензурною лайкою в присутності малолітньої дитини ОСОБА_4 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_4 , чим порушив п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №619884 від 10.02.2025 вбачається, що: «10.02.2025р. близько 01:00 год. гр. ОСОБА_1 за спільним місцем проживання вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлював словесні погрози, нецензурну лайку, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим порушив п. 3.14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №619885 від 10.02.2025 вбачається, що: «10.02.2025р. близько 01:00 год. гр. ОСОБА_1 за спільним місцем проживання вчинив відносно своєї тещі ОСОБА_5 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлював словесні погрози, висловлювався нецензурною лексикою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим порушив п. 3.14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа стосовно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча судом вживалось заходів стосовно повідомлення останнього про місце, дату та час розгляду справи, зокрема, шляхом надсилання повісток на вказану в протоколах адресу проживання рекомендованим поштовим відправленням, котрі повернулись на адресу суду з позначкою «Повертається: адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того на номери мобільного телефону, зазначені в протоколах про адміністративне та наданого потерпілою, було надіслано СМС-повідомлення, яке доставлене абоненту.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розгляд справи про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про судовий розгляд справи стосовно неї. В своїх рішеннях у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України" ЄСПЛ наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити всіх заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справ, не подав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, а відтак його поведінка свідчить про небажання брати участь у розгляді справи.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що шлюб між нею та ОСОБА_1 було розірвано 12 березня 2024 року. ОСОБА_1 є військовослужбовцем, однак рахується в СЗЧ, тому не служить. Такі протиправні дії її колишній чоловік чинить в їх сім`ї вже протягом 8 років, на ґрунті зловживання спиртними напоями. 10 лютого 2025 року о 01 годині ночі він прийшов у нетверезому стані, всіх розбудив та вчинив домашнє насильство відносно неї, малолітнього сина ОСОБА_6 та її матері ОСОБА_5 , голосно кричав, матюкався, простягав руки, погрожував фізичною розправою, це відбувалось в присутності малолітньої доньки ОСОБА_7 . До їх малолітнього сина також матюкався та погрожував. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 дала аналогічні покази та просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справ, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та долучені до них матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Частина 2 ст.173-8 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до Термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №330551 винесеного 10.02.2025 вбачається, що відносно кривдника ОСОБА_1 було винесено такий припис, зокрема зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_2 . Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 05 год 00 хв 10.02.2025 та діє до 05 год 00 хв 20.02.2025.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії БАД №164899 від 11.02.2025, ОСОБА_1 було порушено вимогу ТЗПСК 10 лютого 2025 року.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до п.п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 10 лютого 2025 року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , тещі ОСОБА_5 , малолітнього сина ОСОБА_3 , крім того, домашнє насильство ним було вчинено в присутності малолітньої доньки ОСОБА_4 , внаслідок чого могла бути завдана шкода їх психічному здоров`ю.

Приписами ч.2 ст.3 даного Закону визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 даного Закону особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно із ч. 4 ст. 269 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Досліджені у судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_1 діяв умисно з наміром вплинути на психіку потерпілих дружини ОСОБА_2 , малолітньої дитини ОСОБА_3 та тещі ОСОБА_5 , крім того діючи в присутності малолітніх дітей, шляхом висловлювання словесних образ, погроз, чим спричинив емоційну невпевненість останніх, нездатність ОСОБА_2 та ОСОБА_5 захистити себе та дітей, що могло завдати шкоду їх психічному та фізичному здоров`ю, тим самим порушивши їх права і свободи.

З огляду на приписи ст.251 КУпАП, зазначені вище протокол про адміністративне правопорушення (який є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій), письмові документи, письмові пояснення самого правопорушника, який усвідомлював протиправність своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки і бажав або свідомо допускав настання цих наслідків, письмові пояснення потерпілої є належними та допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ч.2 ст. 173-8 КупАП повністю доведена матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №164899 від 11 лютого 2025 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №619886 від 10 лютого 2025 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №619887 від 10 лютого 2025 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №619884 від 10 лютого 2025 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №619885 від 10 лютого 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 11 лютого 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 10 лютого 2025 року; письмовими поясненнями малолітнього ОСОБА_3 від 10 лютого 2025 року; довідкою-характеристикою №16, наданою старостою Васьковецького старостинського округу Шумської міської ради Тернопільської області 11 лютого 2025 року на гр. ОСОБА_1 ; довідкою про склад сім`ї ОСОБА_1 , наданою старостою Васьковецького старостинського округу Шумської міської ради Тернопільської області за №15 від 11 лютого 2025 року; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №330551 від 10 лютого 2025 року.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; ч.2 ст.173-2 КУпАП, тобто за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи; ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, тобто за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім цього, згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу стосовно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення, ступінь його вини, відсутність обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, характеризуючи дані, а тому, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкціями ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що програма для кривдника комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм (ч.ч. 1,2 ст.28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Таким чином, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, враховуючи систематичний характер протиправних дій ОСОБА_1 , з метою припинення вчинення кривдником домашнього насильства в подальшому, зміни його насильницької поведінки, формування нової неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення ОСОБА_1 на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в порядку ст. 39-1 КУпАП на строк 3 (три) місяці.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 23, 36, 39-1, 40-1, ч.ч. 1, 2 ст.173-2, ч. 2 ст. 173-8, ст.ст. 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення:

-за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн 00 коп (триста сорок гривень 00 копійок) в дохід держави;

-за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн 00 коп (триста сорок гривень 00 копійок) в дохід держави;

-за ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн 00 коп (п`ятсот десять гривень 00 копійок) в дохід держави;

-за ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн 00 коп (п`ятсот десять гривень 00 копійок) в дохід держави;

-за ч. 2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн 00 коп (п`ятсот десять гривень 00 копійок) в дохід держави.

На основі ст. 36 КУпАП остаточно призначити стягнення у виді сплати штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн 00 коп (п`ятсот десять гривень 00 копійок) в дохід держави.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід держави.

Направити ОСОБА_1 на строк 3 (три) місяці на проходження програми для кривдників, що діє за адресою: м. Кременець, вул. Шевченка, 56 Тернопільської області (спеціаліст ОСОБА_8 ).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК