Справа № 545/575/25
Провадження № 3/545/234/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 рокум. Полтава

Суддя Полтавського районного суду Полтавської області Зуб Т.О.,

за участі секретаря Пінчук З.І.,

особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Руль М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції № 2 Полтавського РУП в Полтавській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

29.01.2025 року о 17-30 годині ОСОБА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису у вигляді заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

За вказаним фактом 29.01.2025 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 393855.

ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнав, пояснив, що про існування у відношенні нього термінового заборонного припису не знав. У відношенні нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. Того дня прийшов до дочки, але нікого не було вдома, він прийшов зі стільцем та чекав на доньку біля дверей квартири. Додзвонитися він до дружини та дочки не може, оскільки останні заблокували телефон.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Руль М.І. в судовому засіданні пояснила, що за фактом скоєння ОСОБА_1 , домашнього насильства, яке мало місце 28.01.2025 року, провадження у справі закрито. Про існування заборонного припису ОСОБА_1 не було відомо. Доказів протилежного матеріали справи не містять, у тому числі- відсутні записи з бодікамер працівників поліції.

Представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Нестеренко Н.М. надіслала клопотання про розгляд справи у її відсутність та без участі ОСОБА_2 . Просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та зазначає, що останній усвідомлено ухилявся від отримання термінового заборонного припису (а.с. 54-55).

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно дост.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Матеріалами справи має бути доведено, що особа, відносно якої застосовано терміновий заборонний припис, порушила умови його виконання.

Судом встановлено, що 28.01.2025 року на лінію «102» звернулася ОСОБА_2 з приводу вчинення відносно неї психологічного насильства колишнім чоловіком ОСОБА_1 (у стані алкогольного сп`яніння стукає у двері, спричиняє психологічне насильство, що зафіксовано у рапорті (а.с. 37).

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.01.2025 року, складеного зі слів потерпілої ОСОБА_2 , 28.01.2025 року о 20-45 годині ОСОБА_1 сильно стукав у двері, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою в присутності неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 38).

З письмових пояснень ОСОБА_2 , вбачається що такі протиправні дії ОСОБА_1 вчиняє не вперше (а.с. 39) та вони мають середній рівень небезпеки для постраждалої сторони (а.с. 40).

Відповідно до пунктів 1-3 Розділу II Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 01 серпня 2018 року №654, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - це спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства, та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Згідно з ч. 2 ст. 25 зазначеного Закону терміновий заборонний припис може містити, зокрема, заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

28.01.2025 року до ОСОБА_1 застосовано терміновий заборонний припис у вигляді заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 3 доби з 22 год. 20 хв. 08.01.2025 року по 22 год. 20 хв. 31.01.2025 року. ОСОБА_1 від підпису відмовився, про що міститься відповідний запис (а.с. 41 звор. бік).

29.01.2025 року о 17-30 годині ОСОБА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису у вигляді заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 393855 (а.с. 1).

Як вбачається зі змісту протоколу про прийняття заяви від 29.01.2029 року, ОСОБА_4 29.01.2025 року о 17-30 годині прийшов за адресою проживання ОСОБА_2 , взяв з собою стілець та сів під у під`їзді під дверима квартири, де мешкає потерпіла (а.с. 3). Вказаний факт не спростовує і сам ОСОБА_1 .

Проте, суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 щодо необізнаності про терміновий заборонний припис, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, 28.01.2025 року, окрім ТЗП у відношенні ОСОБА_1 також були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у яких також є відмітка про відмову останнього від підпису про ознайомлення (а.с. 42, 42 звор. бік.). Отже, суд розцінює дії ОСОБА_1 , які виразилися у відмовах від ознайомлення зі складеними 28.01.2025 року у відношенні нього працівниками поліції процесуальними документами (протоколами про адміністративне правопорушення, ТЗП) та підписання, як намір уникнення від покарання.

Частина 2 ст. 173-8 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Згідно з положенням ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами підтверджено скоєння ОСОБА_1 правопорушення при викладених у протоколі обставинах. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, його громадське значення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що в діях останнього є склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, та його слід притягнути до адміністративної відповідальності, призначивши стягнення у вигляді штрафу, і це буде справедливе стягнення, достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує характер правопорушення, дані про особу, винну у правопорушенні, її майновий стан.

Обставини, що обтяжують відповідальність особи, відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, відповідно до ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні.

Крім того, на підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

Оскільки ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, суд приходить до висновку, про доцільність звільнення його від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 (триста сорок) грн.

Штраф стягнути до держбюджету на розрахунковий рахунок (IBAN): UA0016719, отримувач ГУК Полтавська обл./тгм м. Полтава/21081100, , банк отримувача- Казначейство України (ЕАП).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Полтавського апеляційного суду.

СуддяТетяна ЗУБ