Справа № 163/185/25
Провадження № 3/163/178/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці Федчишина Р.А.,

захисника Педенка Д.В. в режимі відеоконференції,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0517/20500/24 про притягнення до відповідальності за ч.6 ст.481 МК України

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , директора з розвитку "Нейрошок" ЛТД, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який 12 квітня 2023 року через митний пост "Устилуг" Волинської митниці увіз автомобіль марки "Renault Laguna", номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 12 квітня 2024 року, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено 01 грудня 2024 року на митному посту "Устилуг" Волинської митниці, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч.6 ст.481 МК України.

На розгляд справи ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не з`явився, свої права та інтереси доручив представляти захиснику Паденку Д.В.

Захисник Педенко Д.В. не заперечив проти розгляду справи за відсутності його підзахисного. Висловив свою правову позицію про відсутність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу правопорушення, яке ставиться йому у провину, просив провадження у справі закрити.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ч.6 ст.481 МК України.

Винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольними талонами, письмовими поясненнями, витягом За даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, службовою запискою інспектора митниці, висновком експерта.

Згідно із ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 пояснив, що вивезти транспортний засіб його підзахисний не зміг через введення воєнного стану в країні та його технічну поломку.

Суд вважає такі пояснення про неможливість вчасно вивезти автомобіль через воєнний стан як обставини непереборної сили, що звільняють ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від відповідальності за порушення митних правил, необґрунтованими, оскільки як встановлено з письмових доказів, останній з 12.04.2024 до дня складання протоколу, будь-яких дій спрямованих на вивезення автомобіля з території України не вчиняв, як і не повідомив про неможливість такого вивезення митні органи, хоча мав для цього більше ніж достатньо часу. Із заявою з приводу порушення строку вивезення автомобіля в митні органи ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) міг звернутися шляхом надіслання такої на електронну адресу митих органів або уповноважити на це іншу особу.

Отже, обставин, що об`єктивно та відповідно до закону перешкоджали б йому виконати зобов`язання реекспорту транспортного засобу, порушниця та його захисник не навів.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

З огляду на зазначені обставини, та враховуючи, що з дати закінчення строку ввезення автомобіля - 12.04.2024 до складання протоколу про порушення митних правил - 01.12.2024, пройшов значний проміжок часу, митні органи ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про не можливість вивезення автомобіля не подавав, вбачаються підстави для висновку, що накладення стягнення на останнього в даному випадку не буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде пропорційним та відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде співрозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

Таким чином, підстави для звільнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, вперше притягнення його до відповідальності за порушення митних правил, а також передбачену законом санкцію, стягнення на нього слід накласти у виді конфіскації транспортного засобу, який є безпосереднім предметом порушення митних правил.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі, а з врахуванням приєднаної до протоколу довідки митниці витрати митного органу на зберігання автомобіля протягом 117 діб за курсом НБУ на дату розгляду справи в порядку ст.ст.519, 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року №731.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, і накласти на нього стягнення у виді конфіскації у власність держави автомобіля «Renault Laguna», номерний знак НОМЕР_4 , кузов номер НОМЕР_3 , вартістю 207 978 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в користь Волинської митниці 52 443 (п`ятдесят дві тисячі чотириста сорок дві) гривні витрат за зберігання автомобіля на рахунок UA1160491 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, , призначення платежу "за зберігання товарів").

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Дата виготовлення повного тексту постанови - 31.03.2025.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета