ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/469/25 25 Головуючий у 1-й інстанції: Рєпін К.К.
Номер провадження: 33/819/84/25 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

судді: Воронцової Л.П.,

при секретарі: Олійник К.О.,

за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Ковальової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ковальова Ірина Василівна, на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2025 року, ухвалену під головуванням судді Рєпіна К.К., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5(п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнено судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 03 січня 2025 року о 08:39 год. по вул. Робоча, 50 у м. Херсоні керував транспортним засобом Subaru Impreza, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1. (а) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись із вказаною постановою суду ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ковальова І.В., подав апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що:

- поліцейські безпідставно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 з огляду на відсутність доказів порушення ним Правил дорожнього руху;

- апелянту не було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у п. 13 протоколу про роз`яснення прав він проставив свій підпис після складення протоколу;

- матеріали справи не містять рішення компетентного органу, яким позбавлено ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, з часу прийняття якого до часу складення даного протоколу не сплинув річний строк;

- під час складення протоколу ОСОБА_1 мав при собі посвідчення водія, що підтверджує його право на керування транспортними засобами;

- матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Ковальова І.В. вимоги апеляційної скарги підтримала з підстав, у ній викладених, просила її задовольнити.

Заслухавши пояснення адвоката Ковальової І.В., перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 211705 від 03 січня 2025 року ОСОБА_1 03 січня 2025 року о 08:39 год. по вул. Робоча, 50 у м. Херсоні керував транспортним засобом Subaru Impreza, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом на строк 1 рік, правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова серії ЕНА 2323434 від 05 червня 2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1. (а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст.126 КУпАП.

Згідно з постановою Херсонського місьеого суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2323434 від 05 червня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за керування автомобілем Subaru Impreza, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом.

Відповідно до довідки інспектора 2 категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області від 07 січня 2025 року, 05 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2323434 від 05 червня 2024, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП.

Згідно з довідкою інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП від 07 січня 2025 року ОСОБА_1 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 24 червня 2008 року.

Відповідно до відео-файлу з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , поліцейські повідомили йому причину зупинки, а саме те, що на транспортному засобі затоновані стоп-сигнали (08:39 год.), у ході спілкування зазначили, що він позбавлений права керування, на що останній відповів, що було прийнято рішення про позбавлення його такого права (08:40 год.) та те, що сплатив усі штрафи (08:41 год.). Під час підписання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 сказав, що порадиться з адвокатом (09:01 год.), після чого запитав, чи можна надати пояснення (09:04), проставив свій підпис у п. 13 протоколу (про роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП), написав письмові пояснення (п. 14 протоколу), заповнив інші необхідні пункти протоколу та отримав його копію.

Позиція апеляційного суду

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Так, згідно з пунктом 2.1 (а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до частин 9, 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозиціями частин 2-4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а також керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 211705 від 03 січня 2025 року ОСОБА_1 03 січня 2025 року о 08:39 год. по вул. Робоча, 50 у м. Херсоні повторно протягом року керував транспортним засобом Subaru Impreza, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Наявним в матеріалах справи відеозаписом підтверджується факт керування ОСОБА_1 03 січня 2025 року о 08:39 год. транспортним засобом Subaru Impreza, номерний знак НОМЕР_1 , за наявності судового рішення про позбавлення його права керування, проти чого останній не заперечує.

Крім того, як вбачається з постанови Херсонського міського суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2323434 від 05 червня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування .

Доказів скасування вказаної постанови апелянтом не надано.

Крім того, як вбачається із вебсайту "Судова влада України" та підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 лютого 2024 року, на яку правопорушником було подано апеляційну скаргу та яка є чинною у справі № 766/100/24, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, постановою Херсонського міського суду Херсонської області 29 квітня 2024 року за клопотанням ОСОБА_1 розстрочено виконання постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 08 лютого 2024 у справі № 766/100/24 в частині накладеного на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Зазначене свідчить про обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про наявність постанови суду від 08 лютого 2024 року, якою, зокрема, його позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік та постанови від 05 червня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Оскільки ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами постановою суду від 08 лютого 2024 року, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП 05 червня 2024 року, відтак адміністративне правопорушення у даній справі вчинено 03 січня 2025 року, тобто в межах річного строку із дня позбавлення його права керування, і дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказаним спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність рішення компетентного органу про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, з часу прийняття якого не сплинув річний строк.

Твердження апелянта про наявність у нього посвідчення водія є безпідставним, оскільки не вилучення такого посвідчення за наявності рішення суду про позбавлення права керування, не дає законних підстав особі для керування транспортним засобом.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відповідно незаконність всіх подальших дій поліцейських, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" у період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Отже, поліцейський, під час дії воєнного стану, наділений правом перевірки документів осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років, в тому числі шляхом зупинки транспортних засобів.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що підставою зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є затоновані стоп-сигнали (08:39 год.), проти чого останній не заперечував.

Відповідно до пункту 31.4.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності (на зовнішніх світлових приладах) таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Таким чином, у поліцейських були підстави припускати порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Вказані обставини, з урахуванням наведених приписів законодавства, є достатніми для висновку про законність та обґрунтованість зупинки транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги про не роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки згідно з відеозаписом події апелянт скористався своїм правом на звернення до адвоката, після чого надав письмові пояснення, підписав протокол про адміністративне правопорушення та отримав його копію. Заперечень, зауважень щодо порушень законодавства при складанні протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв. Крім того, в графі протоколу "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності" зазначив, що діяв у стані крайньої необхідності, чим не спростував обставини, викладені у протоколі, а вказана ним обставина не заявлялась під час судового розгляду справи.

За таких підстав, твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи та відсутність доказів його вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, є необґрунтованими.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, та не є предметом апеляційного оскарження судового рішення.

Підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі немає.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2025 року - залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 17 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2025 року.

Суддя Л.П. Воронцова