Справа № 462/8741/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та у режимі відеоконференції із захисником ОСОБА_1 адвокатом Морозова В.Ю. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, місце праці: інженер-енергетик,

проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 10.11.2024 о 01.00 год., на вул. Сяйво, 12 у м. Львові керував транспортним засобом марки «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та порушена мова. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку на місці або в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

13.01.2025 ОСОБА_1 на електронну пошту суду подав заяву про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення. В обгрунтування заявленого клопотання вказує, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення інформація про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності, на долученому до матеріалів справи відеозаписі відсутні докази, які б вказували на наявність у нього ознак алкогольного спяніння, а відтак давали б можливість зробити висновок, що здійснював керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що у матеріалах справи, всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, відсутнє направлення до медичного закладу з метою виявлення наявності чи відсутності ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, на місці події працівники поліції здійснювали щодо нього психологічний тиск, внаслідок чого його було дискредитовано та складено адміністративний протокол, а долучений до матеріалів справи відеозапис містить лише фрагмент, а не повний відеозапис події, яка мала місце 10.11.2024. Всупереч вимогам закону йому не було роз`яснено працівниками поліції його прав та порядку проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння. Інкримінуючи йому керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, працівники поліції тим не менше не відсторонили від подальшого керування транспортним засобом, що свідчить про недоведеність заявленого поліцейськими факту керування ним з ознаками алкогольного спяніння. Просить закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив у повному обсязі. Пояснив, що 10.11.2024, так як повинен був прибути на роботу на нічну зміну, та при цьому спізнювався, близько 22.00 год. виїхав на роботу. Рухаючись на вул. Сяйво у м. Львові, наближався до перехрестя вулиць Сяйво, Широка, Левандівська у м. Львові, однак в цей момент водій іншого автомобіля створив аварійну ситуацію на дорозі «підрізавши» його, і для того, щоб уникнути зіткнення, він був змушений виїхати на зустрічну смугу руху, після чого змістившись на бордюр, проїхав до заїзної кишені, де і зупинив свій транспортний засіб. В цей же час до нього під`їхав екіпаж поліції, які, коли він вийшов з автомобіля, помилково розцінили його кульгування внаслідок хвороби, як ознаку ніби-то перебування у стані алкогольного сп`яніння. Внаслідок цього між ним та поліцейськими виник конфлікт під час якого він неодноразово намагався пояснити їм ситуацію, яка склалась, однак поліцейські ігнорували його пояснення, вимагали від нього неправомірну вигоду, чинили на нього психологічний тиск. У зв`язку із конфліктною ситуацією на місце події замість цього екіпажу поліції прибула група інших поліцейських, яким він теж повідомив, що не вживав жодних алкогольних напоїв, однак проїхати у медичний заклад не має можливості, оскільки запізнюється на роботу, про що наголосив декілька разів. Поліцейські належним чином не роз`яснили йому в чому полягала суть відмови від проходження огляду, а так як на той момент він переймався фактом свого запізнення на роботу, то не до кінця розумів наслідки складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, вважав, що це передбачає лише штраф, який йому було простіше сплатити і не витрачати час на з`ясування обставин із поліцейським. Вважає, що поліцейськими неправомірно було розцінено це як відмову від проходження огляду та складено щодо нього протокол про адміністратвине правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Морозов В.Ю. у судовому засіданні пояснення свого підзахисного підтримав у повному обсязі з підстав, викладених останнім. Додатково доповнив, що оскільки перший екіпаж поліції, який прибув на місце, через деякий час покинув місце події, не складавши жодних процесуальних документів, у працівників поліції іншого екіпажу, який прибув на місце події замість попереднього, не було жодних правових підстав для складення протоколу про адміністратвине правопорушення щодо ОСОБА_1 . У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, відеозапис, долучений до матеріалів справи, є фрагментарним, відтак матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 є суперечливими, а викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини надуманими працівниками поліції, та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Практика Європейського суду з прав людини та законодавство України неодноразово наголошує на тому, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, відтак просить провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У матеріалах справи також міститься клопотання ОСОБА_1 про виклик та допит у судовому засіданні як свідка працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши учасників справи, розглянувши клопотання про виклик свідків, та клопотання про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, оглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис із нагрудної камери патрульних поліцейських, суд приходить до таккого висновку.

Щодо поданого клопотання про виклик та допит свідка, перш за все, суд звертає увагу на те, що виклик у судове засідання та допит свідка є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до положень КУпАП обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, перевіряються у спосіб та в порядок, що встановлений ст. 251, 252, 280 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

У даному випадку, заявляючи клопотання про виклик як свідка інспектора поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, стороною не обгрунтовано в чому поляагає необхідність виклику вказаної особи та які саме додаткові відомості може повідомити працівник патрульної поліції, з огляду на те, що інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 , діючи як посадова особа, виклала в межах наданих їй законом повноважень свою позицію щодо подій, які мали місце 10.11.2024 за участю водія транспортного засобу ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 170121 від 10.11.2024, відповідна процедура зафіксована на долучених до матеріалів справи доказів у паперовому та електронному вигляді, зокрема на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, які були безпосередньо присутні на місці події. Такий відеозапис долучено до матеріалів справи та у своїй сукупності з іншими матеріалами справи є послідовними та взаємоузгоджуються між собою.

При цьому, як неодноразово зазначав у своїй практиці Верховний Суд, інспектори патрульної поліції не можуть бути об`єктивними свідками, а їхні свідчення допустимими доказами по справі про адміністратвине правопорушення, оскільки такі особи є представниками суб`єкта владних повноважень, які виконують функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Відтак, розглянувши клопотання, суд не вбачає доцільності у виклику працівника патрульної поліції в судове засідання як свідка для дачі пояснень, а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка слід відмовити.

Щодо зауваження сторони захисту з приводу того, що наявний у матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських не є безперервним, розділений на фрагменти, відтак недопустимість відеозапису як доказу у справі, то суд критично оцінює такі з огляду на те, що та обставина, що відеозапис події міститься на кількох файлах не є підставою стверджувати, що такий не здійснювався безперервно, з оглянутих дисків, на яких міститься відеозапис з місця події, вбачається, що відомості про час проведення відео фіксації свідчать про протилежне, оскільки час закінчення файлів відеозапису та початку інших перебуває у хронологічній послідовності, тобто без переривання відеозапису. До того ж встановлено, що на відеозаписі зафіксовано у повному обсязі всі ті обставини, що підлягають обов`язковому з`ясуванню судом, і такі перебувають у логічному взаємозв`язку і послідовності із іншими наявними у справі доказами та дають можливість встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану сп`яніння встановлений "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до положення п. 2 Розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд критично оцінює надані ним пояснення, оскільки такі суперечать обставинам встановленим матеріалами справи та відеозапису з нагрудних камер поліцейських обставинам, а відтак розцінюються судом як такі, що спрямовані на спробу уникнення водієм адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 заперечуючи свою вину вказує, що алкогольних напоїв не вживав, підстав для вимоги поліцейських щодо проходження ним огляду на визначення стану сп`яніння не було, протокол складений неправомірно, оскільки винесено іншим екпіжем поліцейських, який прибув на місце події замість попереднього, з інспекторами якого у нього виник конфлікт та, які чинили на нього психологічний тиск, вимагали неправомірну вигоду. За обставин, що склались 10.11.2024, зокрема відсутність у нього часу для з`ясування обставин, неналежне роз`яснення працівниками поліції його прав та наслідків складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови від проходження огляду на стан спяніння, вважає, що протокол було складено неправомірно, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За нормами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Заперечуючи факт вчинення адміністративного правопорушення та покликаючись на неправомірність оформлення поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявність конфлікту та вчинення психологічного тиску на нього патрульними, поруч з цим слід зазначити, що всупереч вимогам ст. 251 КУпАП, ОСОБА_1 на підтвердження викладених ним обставин не надав жодних належних та допустимих доказів, зокрема будь-які відомості про звернення до вищестоящого чи правоохоронного органу та результати розгляду звернення з приводу викладених ним обставин конфлікту чи здійснення психологічного тиску працівниками патрульної поліції.

Натомість, вивчивши матеріали справи, оглянувши відеозапис з нагрудних камер поліцейських судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 170121 від 10.11.2024, ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом 10.11.2024 о 01.00 год. з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Дослідивши відеозапис з нагрудних камер поліцейських, наявний на диску, який долучено до матеріалів справи встановлено, що такий розпочато о 01.01 год. 10.11.2024 із запитання поліцейського ОСОБА_1 : «Що Ви так порушуєте?», на що останній відповів: «Так сталось» (файл clip 4 відеозапису, час 01:01:08). На відеозаписі безпосередньо на місці події ОСОБА_1 жодним чином не зазначає поліцейським про те, що на дорозі був ще один автомобіль, який, на його думку, спровокував аварійну ситуацію, про що повідомив у свої поясненнях у суді по спливу декількох місяців з часу події. На запитання поліцейського чи вживав водій алкогольні напої, ОСОБА_1 чітко відповів «Так» та надалі на наступне запитання патрульного щодо проходження огляду на місці події за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 відповів,що це не має сенсу. Всупереч поясненням ОСОБА_1 у суді про те, що йому не було роз`яснено процедури проходження огляду та наслідків відмови від такої, на відеозаписі зафіксовано, що поліцейський, після відповіді водія про відсутність сенсу проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, роз`яснює останньому про наявність 3-ох варіантів за обставин, що склались, а саме: проходження огляду на місці події шляхом продуття технічного приладу Драгер, проходження огляду у медичному закладі або відмова від проходження огляду (файл clip 4 відеозапису, час 01:01:23), на що ОСОБА_1 повідомив, що це не має сенсу, оскільки у крові наявний алкоголь. На уточннюче повторне запитання поліцейського чи він відмовляється від проходження огляду і на місці події, і в лікарні ОСОБА_1 підтвердив свою відмову від проходження огляду (файл clip 4 відеозапису, час 01:01:45).

При врученні ОСОБА_1 поліцейською постанови щодо допущення правил дорожнього руху за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тобто здійснення руху транспортного засобу на смузі зустрічного руху, останній також не заперечує інкриміноване йому правопорушення, в свою чергу поліцейською повністю роз`яснено порядок та строк як сплати, так і оскарження такої постанови, вручено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та додатково роз`яснено про заборону подальшого керування транспортним засобом.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 170121 від 10.11.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом інспектора патрeльної поліції Канарської Х. від 10.11.2024 та оглянутим судом відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських.

Аналізуючи доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на які він покликається як на підстави відсутності у його діях складу ч. 1 ст. 130 КУпАП, та перевіряючи їх у сукупності із матеріалами справи, суд приходить до висновку, що такі не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а відсутність направлення у матеріалах справи у даному випадку за наявності сукупності взаємодоповнюючих доказів, що перебувають у логічному зв`язку, об`єктивної оцінки судом всіх доказів по справі, не дає підстави для безсумнівного та однозначного висновку суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а відтак не може слугувати як єдина підстава для закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, вбачаю в діяхОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячінеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал постанови міститьс я у справі № 462/8741/24.

Суддя: Б.М.Гедз