Справа № 127/3882/25
Провадження № 33/801/315/2025
Головуючий у суді127/3882/25 1-ї інстанції Шидловський О. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статі 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, -

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн на користь держави.

В постанові суду першої інстанції вказано, що ОСОБА_1 , 02 лютого 2025 о 23 год. 30 хв., в м. Вінниці по вул. Князів Коріатовичів, 116, керував транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння згідно встановленого законом порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, що фіксувалось безперервним відеозаписом на бодікамеру № 472298, № 472792. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з такою постановою суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, при цьому він неодноразово повідомляв працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, також в нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився, будь-яких клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надсилав, а тому відповідпно до частини 6 статті 294 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з пунктом 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

На переконання апеляційного суду вказані вимоги процесуальних норм КУпАП суддею суду першої інстанції не в повній мірі дотримані.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП є ряд суперечностей, на які вказує останній в апеляційній скарзі.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, за змістом диспозиції вказаної статті, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно пункту 1.5 ПДР України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Водночас, положеннями ч. 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 237049 року від 03 лютого 2025 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 03 лютого 2025 року; рапорту інспектора взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП Дмитра Гнідунця від 03 лютого 2025 року; відеоматеріалів з нагрудної камери поліцейського.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виснує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковою обставиною для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09.11.2015№ 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, згідно встановленої законом процедури, ініціювання проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння допускається у разі зупинки транспортного засобу і встановлення факту керування із фіксацією відповідної події з допомогою спеціальних технічних засобів відеозапису.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, відео розпочинається, як працівник поліції наздоганяє чоловіка, який знаходиться неподалік дверей під`їзду багатоповерхового будинку (на 0:00:12 відео) та запитує куди він тікає, повідомляє, що його було зупинено (на 0:00:22 відео) за порушення ПДР України, на що чоловік говорить, що він нічого не порушував (на 0:00:25 відео) та він за кермом не сидів (на 0:00:27 відео), поліцейський попереджає чоловіка, що в разі не виконання законних вимог поліцейського, він буде затриманий (на 0:00:33 відео). Після чого чоловік запитує чому працівники поліції приїхали до нього додому (на 0:00:36 відео), на що поліцейський відповів, що він його зупинив за порушення ПДР, під час спілкування чоловік поїхав у двір будинку (на 0:00:40 відео), однак чоловік заперечує це (на 0:00:47 відео). Потім поліцейський висунув вимогу пред`явити документи, на що чоловік запитав, чому він має їх надавати (на 0:01:18 відео), на що поліцейський повідомив, що його було зупинено за порушення ПДР (на 0:02:12 відео), чоловік запитав, що саме він порушив (на 0:02:15 відео), на що поліцейський відповів що це було, коли він їхав на автомобілі, проте чоловік заперечив, що він їхав (на 0:02:36 відео). Після чого, чоловік запитав у поліцейського чому його затримують (на 0:04:00 відео) на що поліцейський сказав, що він їхав та порушував ПДР України, чоловік пропросив показати йому відповідне відео (на 0:05:30 відео), на що працівник поліції відповів, що все йому покажуть (на 0:05:30 відео). Працівник поліції пред`явив вимогу чоловікові показати документи (на 0:05:38 відео), на що той відповів чому він має їх показувати (на 0:05:41 відео). Після чого поліцейський відповів, що в нього брудний номерний знак, однак чоловік наполягав показати відео його порушення (на 0:07:09 відео), поліцейський погодився, вони пішли до службового автомобіля поліції (на 0:07:21-40 відео). Поліцейський намагався пояснити чоловіку, які саме ПДР України він порушив (на 0:07:45-0:11:20 відео) та повідомив, що він його зупинив перед шлагбаумом (на 0:11:22 відео), на що чоловік просив показати відео (на 0:11:26 відео), проте поліцейський знову почав пояснювати йому, що він порушив вимоги ПДР України, а саме стояв на проїздній частині при мигаючому жовтому світлофорі. Через деякий час із автомобіля біля якого стояв чоловік та поліцейський, вийшов хлопець з яким вони пішли до під`їзду будинку, поліцейському чоловік сказав, що це його сусід, однак приїхав інший екіпаж поліції та працівник поліції почав зупиняти чоловіка та попередив, щоб той залишався на місці, а його товариш зможе самостійно дійти до під`їзду та попередив, якщо він не буде виконувати його вимог, на нього одягнуть кайданки (на 0:16:35 0:17:14 відео). Пройшовши деякий час, поліцейський запропонував чоловіку назвати свої дані, попередив, якщо він цього не зробить, на нього одягнуть кайданки та відвезуть в райвідділ поліції для встановлення особи, чоловік відповів, що буде дзвонити на 102 (на 0:27:38 46 відео). Після чого, поліцейський ще двічі попереджав чоловіка про те, щоб він назвав своє анкетні дані, в разі відмови на нього одягнуть кайданки та відвезуть в райвідділ поліції (на 0:27:51 0:38:05 відео).Через деякий час поліцейський запитав у чоловіка, чи він буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння (на 1:01:43-45 відео), поліцейський роз`яснив йому права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (на 1:02:53 відео) та повідомив, що на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на що чоловік відповів, що він не керував автомобілем (на 1:02:56 відео).

Таким чином, на відеозаписі не зафіксована зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а також відсутнє відео, яке б підтверджувало, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 . Натомість від початку спілкування з поліцейським і впродовж всього часу спілкування (1 год. 06 хв.) ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, тобто його позиція була послідовною, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відтак, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Отже, з урахуванням встановленого, апеляційний суд виснує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склд адміністративного правопорущення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Оцінюючи докази, наявні в матеріалах справи, суд обмежився цитуванням змісту протоколу про адміністративне правопорушення та навів перелік інших матеріалів (направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 03 лютого 2025 року; рапорт інспектора взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП Дмитра Гнідунця від 03 лютого 2025 року; відеоматеріали з нагрудної камери поліцейського), проте не дослідивши відеозапис та не дав йому оцінки, що призвело до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 .

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2025 року скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета