ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/180/25

Провадження № 3/293/114/2025

08 квітня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

18.02.2025 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№238063 від 04.02.2025 та серії ЕПР1№238055 від 04.02.2025 відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судових справ між суддями, 18.02.2025 вищевказані адміністративні матеріали розподілені для розгляду судді Л.В.Лось.

Постановою від 19.02.2025 суд об`єднав в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №293/180/25, №293/181/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП. Об`єднаній справі про адміністративні правопорушення постановив присвоїти єдиний унікальний номер судової справи № 293/180/25 та номер провадження 3/293/114/2025.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №238063 від 04.02.2025, 29.01.2025 14:05:00 у м. Житомир по вулиці вул. Фещенка-Чопівського, 33 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Master д.н.з. НОМЕР_2 , будучи учасником ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10.а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №238055 від 04.02.2025, 29.01.2025 14:05:00 в м.Житомир по вул. Фещенка-Чопівського, 33, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Renault Master д.н.з. НОМЕР_2 не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_3 , який зупинився ліворуч в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі механічно пошкоджені, власникам завдано матеріальні збитки, чим порушив п. 13.1. ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення суд роз`яснив особі, яка притягається до адміністративної відповідальності права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою не визнав.

Пояснив, що він керував автомобілем та з метою здійснення маневру розвороту виїхав на зустрічну смугу, щоб продовжити рух автомобіля в іншому напрямку. Вказав, що полоса для руху автомобіля у його напрямку була частково зайнята припаркованими автомобілями, тому він змушений був виїхати на зустрічну смугу для подальшого руху. На вказаній зустрічній смузі зупинився автомобіль, яким керував потерпілий (таксі) та здійснював висадку пасажира. Вказує, що потерпілий не надав йому переваги в русі, тому він продовжив рух, здійснюючи маневр об"їзду авто , яким керував потерпілий.

Вказав, що будь-якого зіткнення з автомобілем, яким керував потерпілий не допускав. Зокрема, зазначив, що на його автомобілі Renault Master відсутні пошкодження, які б могли вказувати на спричинення пошкоджень (царапин) автомобілю Nissan Leaf. Доводить, що не вчиняв ДТП, будь-якого характерного звуку для зіткнення автомобілів не відчув, тому і продовжив рух далі. Вважає, що місця ДТП не залишав.

Разом з тим зауважив, що автомобіль Nissan Leaf на час ДТП мав багато різних пошкоджень лакофарбового покриття, однак жодного з пошкоджень внаслідок ДТП участю автомобіля , яким він керував авто потерпілого завдано не було.

Разом з тим пояснив, що власницею автомобіля було прийнято рішення про добровільне відшкодування шкоди потерпілому під загрозою арешту автомобіля.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив обставити ДТП. Вказав, що він керував автомобілем Nissan Leaf, при цьому перебуваючи на своїй смузі руху, а ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем Renault Master, перебуваючи на зустрічній смузі руху, та не надав йому перевагу в русі. В результаті виконання маневру об"їзду ОСОБА_1 не розрахував габарити свого автомобіля та здійснив пошкодження автомобіля Nissan Leaf у вигляді пошкоджень лакофарбового покриття. Після моменту зіткнення автомобілів ОСОБА_1 не зупинився і продовжив рух своїм авто. Пояснив, що оскільки ОСОБА_1 залишив місце ДТП він зателефонував у поліцію. Пояснив, що він не здійснював рух авто ні на момент зіткнення ні після моменту зіткнення, до приїзду працівників поліції. Вважає, що винним в ДТП є водій ОСОБА_1 .

Також вказав, що ОСОБА_1 добровільно відшкодував завдану ДТП шкоду, тому ним була написана та передана гр. ОСОБА_1 відповідна письмова розписка про відсутність будь-яких претензій.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ході розгляду справи суд встановив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії серії ЕПР1 №238063 від 04.02.2025, 29.01.2025 14:05:00 у м. Житомир по вулиці вул. Фещенка-Чопівського, 33 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Master д.н.з. НОМЕР_2 , будучи учасником ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10.а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до положень ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353 встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Згідно із Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306, учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

Згідно підпункт "а" пункту 2.10 ПДР передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 №238063 від 04.02.2025 (а.с.4), копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№238055 від 04.02.2025 (а.с. 5-6); копією пояснень від 29.01.2025 потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 7); копією письмових пояснень ОСОБА_1 від 04.02. 2025 (а.с. 8-9) копією схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.01.2025 року (а.с. 10-11), поясненнями потерпілого, наданими в судовому засіданні.

За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП, як залишення водієм місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП суд зазначає таке.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №238055 від 04.02.2025, 29.01.2025 14:05:00 в м. Житомир по вул. Фещенка-Чопівського, 33, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Renault Master д.н.з. НОМЕР_2 не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_3 , який зупинився ліворуч в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі механічно пошкоджені, власникам завдано матеріальні збитки, чим порушив п. 13.1. ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За змістом п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху, визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Проте, зазначених вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 дотримано не було.

Незважаючи на заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності своєї вини у вчинені ДТП, факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, вина останнього у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 №238055 від 04.02.2025 (а.с19); поясненнями від 29.01.2025 потерпілого ОСОБА_2 (а.с.24); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 04.02. 2025 (а.с. 25); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.01.2025 року (а.с. 26); поясненнями потерпілого наданими в судовому засіданні.

Суд дійшов переконання, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, пояснення ОСОБА_1 щодо невинуватості у скоєнні ДТП суд розцінює як обрану позицію захисту з метою уникнення відповідальності. Жодних належних та допустимих доказів своєї невинуватості особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суду не надано.

Матеріали справи не містять жодних даних, які б свідчили про наявність у потерпілого ОСОБА_2 підстав для надання упереджених або неправдивих показів щодо пошкодження внаслідок ДТП автомобіля, яким він керував та залишення водієм місця ДТП.

Крім того, суд також враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відшкодував потерпілому завдані збитки добровільно, шляхом сплати грошових коштів.

Суд встановив, що протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №238063 від 04.02.2025 та ЕПР1 № 238063 від 04.02.2025 стосовно ОСОБА_1 складені в установленому законом порядку, відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Суд неупереджено, всебічно та повної оцінивши всі докази по справі дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 та ст.124 КУпАП України є повністю доведеною та підтверджується матеріалами справи.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, зважаючи на норми ст. 36 КУпАП суд дійшов висновку про остаточне накладення на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції ст.122-4 КУпАП, оскільки правопорушення за диспозицією даної статті є більш серйозним ніж санкція за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 34-35, 36, 40-1, 122-4 124, 245, 251, 252, 256, 291 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3,400 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок).

2. ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) .

3. На підставі частини 2 статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст. 308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Повний текст постанови проголошений:10.04.2025 год 10:30 год.

Суддя Людмила ЛОСЬ