Справа № 489/1507/25
Номер провадження 3/489/774/25
Постанова

Іменем України

04 квітня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Микульшина Ганна Анатоліївна, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № б/н від 21.02.2025, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшла скарга ОСОБА_2 щодо ймовірного порушення директором ТОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» її права на інформацію. Так, 10.06.2024 ОСОБА_2 звернулась із запитом до директора ТОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» з проханням надати інформацію щодо їх участі в публічній закупівлі та виконання договору щодо капітального ремонту вул. Чорновола. Станом на 16.07.2024 жодної відповіді вона не отримала. За результатом розгляду вказаної скарги було прийнято рішення про відкриття провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина відповідно до ст. 17 ЗУ «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».

В межах провадження представником Уповноваженого у Миколаївській області до директора ТОВ «БК «Будальянс Груп» на електронну пошту було направлено листа від 26.07.2024 № 44395.4/П-25942.3/24/53 з метою всебічного з`ясування обставин справи, а саме чи надавалась відповідь на запит ОСОБА_2 від 10.06.2024. 20.12.2024 представником Уповноваженого у Миколаївській області було повторно направлено листа до директора ТОВ «БК «Будальянс Груп`засобами поштового зв`язку, а саме за місцезнаходженням юридичної особи: вул. 7 Слобідська, 70/8, м. Миколаїв. Яка вказана в ЄДРЮО та на електронні адреси , з вимогою надання до 30.12.2024 регіональному представництву Уповноваженого у Миколаївській області відповідної інформації. Проте станом на 20.01.2025 жодної відповіді від директора ТОВ «БК «Будальянс Груп» не надходило. Директора ТОВ «БК «Будальянс Груп» було двічі запрошено до регіонального представництва Уповноваженого у Миколаївській області для розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, проте він такі запрошення проігнорував. Таким чином, в діях директора ТОВ «БК «Будальянс Груп» ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-40 КУпАП, а саме невиконання законних вимог представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

ОСОБА_3 до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення рекомендованого листа, який було вручено 14.03.2025.

До початку судового засідання до суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, сторони зобов`язані цікавитися справами, учасниками яких вони є. Зокрема, у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За такого суддя приходить до висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративні правопорушення; копію скарги ОСОБА_2 ; скрін-шот запиту до ТОВ «БК «Будальянс Груп» від імені ОСОБА_2 ; копії запитів до директора ТОВ «БК «Будальянс Груп» від представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 188-40 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, що тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» метою парламентського контролю, який здійснює Уповноважений, є запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню.

Згідно статті 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» органи державної влади, органи місцевого самоврядування, об`єднання громадян, підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, посадові та службові особи, до яких звернувся Уповноважений, зобов`язані співпрацювати з ним і подавати йому необхідну допомогу, зокрема:

1) забезпечувати доступ до матеріалів і документів, у тому числі на засадах, визначених законодавчими актами щодо захисту інформації з обмеженим доступом;

2) надавати інформацію і давати пояснення стосовно фактичної і правової підстави своїх дій та рішень;

3) розглядати пропозиції Уповноваженого щодо поліпшення їх діяльності у сфері захисту прав і свобод людини і громадянина та у місячний строк з дня одержання пропозицій надавати вмотивовану письмову відповідь на них.

Відмова органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадових і службових осіб від співпраці, а також умисне приховування або надання неправдивих даних, будь-яке незаконне втручання в діяльність Уповноваженого з метою протидії тягнуть за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» Уповноважений має право призначати своїх представників у межах виділених коштів, затверджених Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 8-1 статті 255 КУпАП уповноважені особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема, за статтею 188-40 КУпАП.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

До протоколу про адміністративне правопорушення представником Уповноваженого у Миколаївській області долучено копії запитів до директора ТОВ «БК «Будальянс Груп» з метою отримання пояснень щодо можливого ненадання відповіді на запит ОСОБА_2 . Разом з тим, будь-яких доказів фактичного направлення таких запитів на адресу ТОВ «БК «Будальянс Груп» та/або його директора ОСОБА_4 (копії реєстрів згрупованих поштових відправлень, квитанцій про оплату послуг поштового зв`язку, тощо) до протоколу не долучено, так само як достовірних доказів отримання таких листів особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (витягів, скрін-шотів з офіційного сайту ДП «Укрпошта» - трекінгів поштових відправлень; скрін-шотів про відправлення/отримання запитів на електронні адреси, та ін.). Окрім викладеного, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що електронні адреси , використовуються для листування ТОВ «БК «Будальянс Груп».

Тобто факт умисних дій ОСОБА_3 , спрямованих на невиконання законної вимоги представника Уповноваженого у Миколаївській області (тобто що він отримував відповідні запити та свідомо не відповів на них), належними і неспростовними доказами не доведено.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять достатніх та достовірних доказів на підтвердження того, що особа, відносно якої складено протокол, дійсно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-40 КУпАП.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі через недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Керуючись статтями 188-40, 247, 252, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя -

постановила:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 188-40 КУпАП щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.А. Микульшина