Провадження №: 3/336/284/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2025 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працює,адреса проживання: АДРЕСА_1 ,паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 16.11.2020 р.,РНОКПП НОМЕР_2

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.4 КУпАП,-

встановила:

24.11.2024 р.о 22.30 год. ОСОБА_1 ,який керував автомобілем ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_3 ,після ДТП з його участю ,яка сталася на 10 км.автодороги Комишуваха-Новояківка в Запорізькій області,вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння,чим порушив вимоги п.2.10»є» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення,передбачене ст.130 ч.4 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надати пояснення по суті правопорушення відмовився(а.с.2).

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 винуватість у порушенні ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив,що дійсно 24.11.2024 р.,рухаючись після дощу по грунтовій дорозі,потрапив у ДТП,після чого товариш відвіз його додому,куди ОСОБА_1 викликав «швидку»,до її прибуття вживав алкоголь через стрес т,а вже працівники «швидкої»,які прибули на виклик,повідомили поліцію про ДТП. Коли до нього додому прибули працівники поліції,він пояснив обставини ДТП та наголошував,що до ДТП був тверезим,а випив вже вдома після цього,проте на нього склали протокол за ст.130 ч.4 КУпАП,з чим він не згоден,тому що не знав,що йому заборонено законом після скоєння ДТП та до огляду на стан сп`яніння вживати алкоголь. Зауважив,що право керування транспортними засобами у встановленому законом порядку не отримував,Правила дорожнього руху не вивчав,тому не знав про існування такої заборони.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням досліджених доказів,відеозапису,суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження ,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,що знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,з огляду на таке.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.10 є) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Водієм згідно п.1.10 ПДР є будь-яка особа,що керує транспортним засобом,вершник,візник,погонич тварин,який веде їх за поводдя,прирівнюється до водія. Водієм є також особа,що навчає керуванню,знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення по статті 130 частині 4 КпАП України становить вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

У разі невиконання вимог п. 2.10 є) Правил дорожнього руху передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП, а саме: за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

З огляду на викладене, вживши алкогольні напої після ДТП до проведення медичного огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Отже, визначаючи наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення в межах цієї справи, суд має вирішити,чи доведено належними та допустимими доказами те, що 24.11.2024 р.о 22.30 год. ОСОБА_1 ,який керував автомобілем ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_3 ,був причетним до ДТП та вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як передбачено ст.6 КОНВЕНЦІЇ

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт ДТП 24.11.2024 р.о 22.30 год. з участю ОСОБА_1 ,який керував автомобілем ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_3 , встановлений постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31.01.2025 р.,яка останнім не оскаржувалась та набрала законної сили 11.02.2025 р.

З рапорту інспектора поліції Сергієнка І.,акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів встановлено,що після прибуття на місце ДТП за викликом було встановлено особу водія учасника ДТП ОСОБА_1 ,у якого виявили явні ознаки стану алкогольного сп`яніння,а саме:запах алкоголю з порожнини рота,порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та за направленням у медичному закладі водій відмовився (а.с.8,14,15).

Під час перегляду відеозапису,який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення,встановлено,що 25.11.2024 р.о 00.55 год. ОСОБА_1 ,пояснюючи обставини події працівникам поліції,повідомив,що він керував вказаним вище автомобілем по дорозі,яка була волога після дощу,був тверезим,на дорогу вибігла тварина,тому він не впорався з керуванням і автомобілем виїхав за межі проїзної частини у лісосмугу,де і залишив автомобіль. Повернувшись додому,до огляду на стан сп`яніння уповноваженою особою,на фоні стресу вживав алкоголь,підписувати будь-які документи відмовляється.

При розгляді адміністративної справи в суді зміст цих пояснень нічим не спростований, суддя приймає їх до уваги як докази при винесені постанови.

Зміст рапорту інспектора поліції Сергієнка І.узгоджується з особистими поясненнями ОСОБА_1 про фактичні обставини,зафіксовані на відеозапису,де він пояснював,що після ДТП вживав алкоголь,не оспорював під час розгляду справи в суді факту вживання алкоголю після ДТП та перебування у стані сп`яніння на час проведення відеозапису.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 184181 від 24.11.2024 р.вбачається,що він складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі,яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року,без зауважень з боку ОСОБА_1 ,відомості,викладені у протоколі,під час розгляду справи в суді не спростовані,тому протокол про адміністративне правопорушення суддя приймає до уваги як доказ при винесені постанови(а.с.2).

Жодних підстав вважати,що на ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення з боку працівників поліції чинився тиск або його примушували давати пояснення певного змісту,при розгляді справи не встановлено.

Аргументи ОСОБА_1 про необізнаність з вимогами п.2.10.є ПДР як особи,що не отримував у встановленому законом порядку права керування транспортними засобами ,не впливають на висновки судді,оскільки згідно стаття 68 Конституції України,кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей,незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

ОСОБА_1 ,користуючись перевагами керування транспортними засобами,не маючи на це права,повинен розуміти і необхідність нести відповідальність за відповідні наслідки своїх дій,в тому числі пов`язані з незнанням ПДР,настання яких є закономірним для особи,що порушує закон свідомо та послідовно.

Жодні обставини справи не позбавляли ОСОБА_1 можливості не вживати алкоголю після ДТП до прибуття поліції,зокрема, не підтверджено й існування небезпеки, що загрожує життю та здоров`ю останнього, і що ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута в інший спосіб, ніж вживання алкоголю після ДТП до прибуття поліції.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що дослідженими доказами винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення доведена та відповідно до санкції ч.4 ст.130 КУпАП йому призначається адміністративне стягнення у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 34 000 гр., без позбавлення права керування транспортними засобами ,оскільки згідно довідки з бази даних підсистеми Адмінпрактика,останній такого права не отримував.

Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення,у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,тобто 605 грн.60 коп.,як це передбачено ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130 ч. 4, 283, 284 КУпАП,суддя-

постановила:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 34 000 гривень отримувач коштів УК у Шевч.р-ні м.Зап./Шевч./21081100

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача: UA0008001,Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху

без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок

Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, у розмірі 68 000 гривень;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Ю.А.Галущенко