Справа № 708/271/25
Номер провадження № 3/708/121/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Івахненко О.Г., з участю захисника - адвоката Хмельницького І.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, особу з інвалідністю 2 групи, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Відносно ОСОБА_1 06 березня 2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 264212 про те, що він 06 березня 2025 року о 21 год. 49 хв. в м. Чигирині по вул. Остапа Вишні керував власним автомобілем ВАЗ 111840, д/н НОМЕР_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нерозбірлива мова, при цьому від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від керування транспортним засобом відсторонений.

ОСОБА_1 провину у вчиненому не визнав, пояснивши, що від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі не відмовлявся. У лікарні він кілька разів продував трубку алкотестера, пропонував здати біологічний матеріал для лабораторного дослідження, на що йому було відмовлено.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Хмельницький І.О. пояснив, що огляд його підзахисного в медичному закладі фактично не прводився, лікар, на виконання своїх обов`язків, не проводив ніяких дій, що є порушенням інструкції, оскільки ОСОБА_1 від проходження даного огляду не відмовлявся, що підтверджується відеодоказом, наданим самим же відділом поліцкйської діяльності. Тому вважає недоведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відтак провадження у справі підлягає до закриття.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Хмельницького І.О., дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

А згідно зі ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення повинен містити встановлені докази провини правопорушника в даному адміністративному правопорушенні, які повинні бути зафіксовані належним чином іншими матеріалами справи.

Ці відомості потрібні суду для всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, правильної кваліфікації правопорушення та винесення постанови по справі.

Як передбачено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 264212 від 06 березня 2025 року, ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та порушення вимог п. 2. 5 ПДР України.

Факту керування автомобілем ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні не заперечували, зазначене також підтверджується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля, де відображено рух транспортного засобу.

Однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 264212 від 06 березня 2025 року, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, так як наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Витяг з рапорту уповноваженої особи ВПД № 2 від 08.03.2025 року, наданий як доказ у справі, не може підтверджувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Так, рапорт відповідального працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, зважаючи на те, що працівник поліції є зацікавленою особою при розгляді цієї справи, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові ВС від 28.05.2020 року у справі № 524/4668/17.

За змістом п. 6 ч. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

А відповідно до п. 3 ч. І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу про адміністративне правопорушення встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, які були наявні у ОСОБА_1 , та стали підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі.

А відповідно до п. 7 ч. І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Так, у відповідності до вимог ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У матеріалах справи наявне направлення від 06.03.2025 року о 22 год. на огляд в КНП "Чигиринська багатопрофільна лікарня" водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.п. 16-17 ч. ІІІ вище зазначеної Інструкції також передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Водночас, ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 п.п.5,6,7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 року №1103 та є чинним, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності; водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Розділом ІІІ п.п.12,13 вищевказаної Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Судячи з дослідженого в судовому засіданні відеозапису щодо подій, які відбулися в медичному закладі під час доставлення туди водія ОСОБА_1 для проведення медичного огляду, черговим лікарем не виконано вимоги п.п. 12-19 розділу ІІІ Інструкції, оскільки, як вбачається з відеодоказу, огляд лікарем ОСОБА_1 для складання Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не проводився, на підставі чого й відсутній як вказаний Акт так і Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції так як медичний огляд ОСОБА_1 фактично не проводився, а прохання останнього здати біологічні зразки для лабораторного дослідження, оскільки він не міг пройти огляд за допомогою алкотестеру Драгер - проігноровані, альтернативу, до прикладу, відібраня у особи на дослідження предмет біологічного середовища лікарем не запропоновано. А знідно довідки КНП "Чигиринська багатопрофільна лікарня" від 02.04.2025 року №38042, ОСОБА_1 страждає на хронічний бронхіт.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що лабораторні дослідження на визначення стану алкогольного сп`яніння (зразки біологічного середовища, кров) у нього не відбиралися, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не відмовлявся, що і пеідтверджено відеозаписами з боді камер поліційських, що містяться у матеріалах справи.

А враховуючи той факт, що лікарем не здійснено всі можливі заходи для забезпечення проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії працівників поліції, з урахуванням усіх вище наведених обставин, викликають розумні сумніви в їх законності, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього документів, як допустимих та достовірних доказів у справі.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази, які б слугували підтвердженням відмови водія від проходження огляду. Суд констатує, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі належним чином не проведено, що суперечить вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з цього, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт відмови ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Так, для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

А відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КупАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

У силу статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення.

Саме адміністративне правопорушення може існувати лише за наявності всіх складових (об`єкту; об`єктивної сторони; суб`єкту; та суб`єктивної сторони), що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом", таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом у сукупності, викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У той же час, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи вищевикладене та з огляду на положення КУпАП щодо доказування, об`єктивні докази, які б достеменно та "поза розумним сумнівом" свідчили про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, в матеріалах справи відсутні, а згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, беручи до уваги надані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, вважаю, що суд, керуючись ст.62 Конституції України, має всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та тлумачить обставини справи на його користь, а тому провадження по даній справі підлягає до закриття на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та, керуючись ч., ч. І-ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП,

УХВАЛИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Г. Івахненко