Єдиний унікальний номер 205/2555/25
Номер провадження3/205/1177/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Дахно М.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ВАД № 402585 від 13.02.2025 08.02.2025 о 15:37 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого сина (виражався нецензурною лайкою, вдарив по плечу, що не спричинило тілесних ушкоджень).

На підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення до вказаного протоколу долучено рапорт інспектора-чергового ВП № 1 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області про реєстрацію вказаного правопорушення, згідно якого 08.02.2025 о 15:37 на лінію 102 надійшло повідомлення від неповнолітнього ОСОБА_2 про те, що він хворий, а батько б`є його та вигнав з квартири, дитина очікує на поліцію на другому поверсі (а.с.2), рапорт інспектора-чергового ВП № 1 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області про реєстрацію вказаного правопорушення, згідно якого 08.02.2025 о 15:57 неповнолітній ОСОБА_2 просить пришвидшити прибуття працівників поліції за адресою: м.Дніпро, вул.Данила Галицького, 85/38 (а.с.4), копію термінового заборонного припису серії АА № 569465 відносно ОСОБА_1 (а.с. 3), пояснення ОСОБА_1 , згідно якого останній відмовився від надання пояснень на підставі ст.63 Конституції України (а.с.5), копію паспорта ОСОБА_1 (а.с.6-7).

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, відомості, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, заперечував.

Потерпілий малолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у присутності законного представника ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , із батьком, бабусею та її чоловіком. У лютому, дату не пам`ятає, батько ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, кричав та нецензурно лаявся на нього, вдарив у плече, вигнав його хворого із квартири у під`їзд, одягненого лише у футболку, та не пускав додому, у цей час у нього сильно боліла голова, у зв`язку з чим він по телефону викликав поліцію. Десь через півгодини приїхали працівники поліції та впустили його до квартири.

Законний представник потерпілого ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із онуком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїм сином ОСОБА_1 (батьком онука) та своїм цивільним чоловіком. Щодо події, що описана у протоколі, не може пояснити подробиці, бо, напевно, була на роботі. Онук користувався у лютому її мобільним телефоном. Від онука їй відомо, що батько, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, вигнав його із квартири на вулицю, а він із її мобільного телефону зателефонував до поліції. Також надала суду письмові пояснення, копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого у свідоцтві зазначений ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Диспозицією частини 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність умисне вчинення стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Суд враховує, що ОСОБА_1 , будучи батьком малолітнього ОСОБА_2 , зобов`язаним піклуватися про здоров`я своєї дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, маючи встановлену Законом заборону застосування фізичних покарань дитини, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (стаття 150 сімейного кодексу України), у зимовий період позбавив житла та вигнав у під`їзд без верхнього одягу свою малолітню дитину ОСОБА_2 , який не був здатний себе захистити, у зв`язку із чим йому довелось звернутись за захистом до правоохоронних органів, що призвело до фізичних та психологічних страждань дитини, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю малолітнього потерпілого.

Дослідивши обставини справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що подія адміністративного правопорушення мала місце, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, доведена, в його діях наявні ознаки правопорушення, оскільки він вчинив стосовно малолітньої особи фізичне та психологічне насильство, внаслідок чого була завдана шкода його фізичному та психологічному здоров`ю.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, а також ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді громадських робіт в межах, встановлених санкцією ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Таке адміністративне стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 39-1 КУпАП передбачено, що у разі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення його вчинення у подальшому, зміни насильницької поведінки особи, що притягається до адміністративної відповідальності, формування нової неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення ОСОБА_1 в порядку ст.39-1 КУпАП на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 38, 39-1, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк п`ятдесят годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Направити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на проходження програми для осіб, що вчинили домашнє насильство, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до Дніпропетровської обласної адміністрації строком на 3 (три) місяці.

Направити постанову для виконання до Дніпропетровської обласної адміністрації (вул. О. Поля, 2 м. Дніпро 49000).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Дахно