КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 752/2212/25 Апеляційне провадження № 33/824/2192/2025Головуючий у суді першої інстанції - Бондаренко Г.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Роспотнюком Владиславом Олександровичем на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 10 березня 2025 року про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 6 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.03.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (а.с. 22-23).

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Роспотнюк В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що місцевий суд вийшов за межі сформульованого обвинувачення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 299113 від 11.01.2025, чим порушено право ОСОБА_1 на захист та принцип рівності сторін судового процесу, а суд перебрав на себе функції прокурора, чим позбавився статусу незалежного органу правосуддя, а також порушив стандарти доведення вини поза розумним сумнівом та гарантій визначених у Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 299113 від 11.01.2025 відсутнє посилання на норму законодавства, порушення якої вбачається та яка зобов`язує кермувальника судна мати документ, який підтверджує право керування річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами.

Указує, що не відповідають дійсності обставини, встановлені судом першої інстанції з відеозапису та зазначені у оскаржуваній постанові, оскільки ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції про те, що не вживав алкогольних напоїв, а тому не погоджується із результатами огляду на стан сп`яніння, а працівник поліції не забезпечив огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога, що місцевий суд не взяв до уваги (а.с. 26-35).

Захисник Роспотнюк В.О. у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Так, з матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 11.01.2025 близько 11 год. 50 хв. в м. Києві на річці Дніпро поблизу острова Возників, керував гумовим човном «Adventure» з двигуном «Yamaha-15» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з рота, почервоніння очей та не чітка мова, без посвідчення судноводія. Тест проводився за допомогою приладу «Drager ARLH-0138», результат огляду: 0,74 проміле чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 6 статті 130 КУпАП.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №299113, результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», з результатом - 0,74 проміле поясненнями, а також відеоматеріалами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Згідно ст. 35 Закону України «Про внутрішній водний транспорт», реєстрація малих і спортивних суден та водних мотоциклів здійснюється у Судновій книзі України і засвідчується судновим білетом, який видається безстроково (крім випадків тимчасової реєстрації). Обов`язковій реєстрації в Судновій книзі України підлягають: малі моторні судна, оснащені механічним двигуном (двигунами) загальною максимальною потужністю 10 кіловатів і більше.

Наказом Міністерства транспорту України від 16.02.2004 № 91 затверджені «Правила судноплавства на внутрішніх водних шляхах України», відповідно до яких кожне судно або з`єднання плавучого матеріалу, за винятком суден складу, що штовхається, крім штовхача, повинні управлятися особою, що має необхідну для цього кваліфікацію. Ця особа далі іменується «судноводієм» (п. 1.2.1). Мале судно - будь-яке судно, крім судна риболовного, довжина корпусу якого менша 20 м, за винятком суден, побудованих чи обладнаних для буксирування, штовхання чи ведення в зчаленні суден, що не є малими суднами, а також суден, на яких дозволено перевозити більше 12 пасажирів, і поромів; моторне судно - будь-яке судно, що використовує власну силову установку, за винятком суден, двигуни яких використовуються лише для здійснення невеликих переміщень (у портах чи в місцях навантаження і розвантаження) або для збільшення їх маневреності під час їх буксирування чи штовхання. При керуванні судном судноводію забороняється перебувати в стані втоми чи сп`яніння (п. 1.2.6).

Як убачається із Порядку підготовки та підтвердження кваліфікації судноводіїв малих суден і водних мотоциклів, а також видачі міжнародного посвідчення на право управління прогулянковим судном, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 07.01.2023 № 8, розрізняють такі типи прогулянкового/малого судна: водний мотоцикл; прогулянкове вітрильне судно; моторне судно. Зазначеним порядком визначено порядок отримання посвідчення судноводія для керування моторним судном.

Таким чином, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на норму законодавства, яка порушена та яка зобов`язує кермувальника судна мати документ, який підтверджує право керування річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами, адже як зазначено вище та указувалось судом першої інстанції в оскаржуваній постанові, судноводій моторного човна повинен мати посвідчення судноводія, що передбачено Законом України «Про внутрішній водний транспорт» та Правилами судноплавства на внутрішніх водних шляхах України.

Частиною 5 ст. 130 КУпАП передбачено, що керування річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк десять діб, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років.

Дії, передбачені частиною п`ятою цієї статті, вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб (ч. 6 ст. 130 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог указаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941 (далі - Інструкція № 1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції № 1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 особисто підписав протокол, зокрема його підпис міститься також у графі про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також про отримання другого примірнику протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, в графі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що 10.01.2025 увечері випив 3 пляшки пива, вину свою визнає та в подальшому порушувати не буде. Разом з цим, протокол не містить будь-яких інших пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколу у справі також відсутні.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та Інструкції № 1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.

Разом з цим, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на норму законодавства, яка порушена ОСОБА_1 , оскільки з протоколу серії АА № 299113 від 11.01.2025 вбачається посилання на норму законодавства, яка була інкримінована ОСОБА_1 - ч. 6 ст. 130 КУпАП.

Безпідставними є також доводи апеляційної скарги про те, що не відповідають дійсності обставини, встановлені судом першої інстанції з відеозапису та зазначені у оскаржуваній постанові, оскільки ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції про те, що не вживав алкогольних напоїв, а тому не погоджується із результатами огляду на стан сп`яніння, а працівник поліції не забезпечив огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest ARLH-0138», ознайомився з його результатом та підписав відповідну роздруківку.

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння фіксувався технічними засобами відеозапису - нагрудними камерами працівників поліції, якими зафіксовано порядок проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, погодження з його результатом, а також відмову від огляду у медичному закладі.

З відеозапису з бодікамери поліцейського, який міститься на диску вбачається, що гумовий човен перебуває на воді, поряд із яким знаходиться човен із працівниками поліції. У човні знаходяться троє осіб. ОСОБА_1 сидить поряд із мотором, прикріпленим до човна. На запитання поліцейського про особу, яка здійснює управління гумовим човном, ОСОБА_1 відповів, що він управляє човном. Також убачається, що поліцейські провели огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest», яким встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить результат тесту в 0,74 ‰. Разом з цим, з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 висловлював незгоду із результатами огляду на стан сп`яніння. Разом з цим зазначав, що напередодні перебував вдома, з дітьми.

В той же час, з пояснень ОСОБА_1 , які відібрані інспектором поліції вбачається, що ОСОБА_1 засвідчив, що алкоголь вживав 10.01.2025 увечері, випивши близко трьох пляшок пива.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що встановлені судом першої інстанції обставини не відповідають відеозапису, апеляційним судом відхиляються, оскільки ОСОБА_1 безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях зазначив, що вживав алкогольні напої напередодні.

Відтак, наявні у справі докази у їх сукупності цілковито дають підстави для однозначного висновку про те, що ОСОБА_1 керував керував гумовим човном «Adventure» з двигуном « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння, без посвідчення судноводія.

При цьому, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що не узгоджуються із фактичними обставинами справи, доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд вийшов за межі сформульованого обвинувачення та перебрав на себе функції прокурора, а також порушив стандарти доведення вини поза розумним сумнівом, оскільки висновки суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними, достатніми та допустимими доказами.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не узгоджуються з фактичними обставинами справи, наявними в ній доказами та вимогами закону.

Відтак підстав для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП не вбачається.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Роспотнюком Владиславом Олександровичем - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 10 березня 2025 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Максим Оніщук