Справа № 474/275/25
Провадження № 3/474/172/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.04.25р. с-ще Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., розглянув матеріали, які надійшли від СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, начальниці відділу освіти Врадіївської селищної ради Миколаївської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, -

встановив:

27.03.2025р. до суду повторно надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606296 від 21.01.2025р., згідно якого гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу освіти Врадіївської селищної ради, в період часу з травня місяця 2021 року по жовтень місяць 2021 року, здійснила безпідставну зміну існуючих умов договору № 1 постачання природного газу від 02.02.2021р. в частині підвищення ціни за одиницю товару природного газу, в результаті чого відділом освіти Врадіївської селищної ради зайво було перераховано ТОВ Техноінвест кошти в сумі 2 204 грн. 34 коп., що призвело до втрат бюджетних коштів відділом освіти Врадіївської селищної ради на вказану суму. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

По даному факту 09.01.2025р., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000019, у зв`язку із відсутністю в діях службових осіб відділу освіти Врадіївської селищної ради та ТОВ ЕКОТЕХНОІНВЕСТ складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Протокол складений ДОП СП ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Бобровським І.М.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 11 год. 45 хв. 04.04.2025р. не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (телефонограма № 191 від 28.03.2025р.), про причини неявки не повідомила. Водночас 02.04.2025р. звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій просить прийняти рішення на розсуд суду.

Представник потерпілої особи Врадіївської селищної ради Москаленко М.Л. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи. Водночас 03.04.2025р. звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, оскільки не може з`явитися до суду через зайнятість на роботі.

Враховуючи приписи ст.ст. 268, 269 КУпАП, згідно з якими участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілої особи під час судового розгляду справи є необов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб.

Розглянув матеріали справи, вважаю встановленим таке.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, який зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606296 від 21.01.2025р., надано: рапорти ДОП СП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Бобровського І. від 21.01.2025р., 10.03.2025р.; постанову про закриття кримінального провадження від 09.01.2025р.; довідку залученого спеціаліста щодо діяльності відділу освіти Врадіївської селищної ради від 17.12.2024р.; розрахунок фактичної вартості природного газу по Договору постачання природного газу від 02.02.2021р. № 1; договір постачання природного газу № 1 від 02.02.2021р.; додаткову угоду № 3 по договору постачання природного газу № 1 від 02.02.2021р.; додаткову угоду № 5 по договору постачання природного газу № 1 від 02.02.2021р.; додаткову угоду № 15 по договору постачання природного газу № 1 від 02.02.2021р.; додаткову угоду № 16 по договору постачання природного газу № 1 від 02.02.2021р.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606296 від 21.01.2025р., в порушення приписів ст. 256 КУпАП, не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення.

Також слід зазначити, що згідно ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статями 177 і 178 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх вчинення або за місцем проживання порушника.

Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 -цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статями 203, 203-1, 204-1, 204-2 і 204-4 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення.

Адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання порушника

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

При цьому слід зазначити, що згідно та 3-1 Прикінцевих і перехідних положень Закону України Про судоустрій і статус суддів до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України Про утворення та ліквідацію районів від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ.

Водночас з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606296 від 21.01.2025р., не можливо, визначити підсудність вказаної справи, оскільки не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, до уваги не береться долучений до матеріалів справи рапорт ДОП ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Бобровського І. від 10.03.2025р., оскільки місце вчинення адміністративного правопорушення повинно бути зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а не у інших документах.

Отже особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення формально підійшла до з`ясування всіх істотних обставин у справі, а тому наведені вище обставини позбавляють суд можливості всебічно і повно з`ясувати обставини справи, а відтак вирішити справу у точній відповідності із законом, так як належних та допустимих доказів того, що відбулась подія адміністративного правопорушення та наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 51 КУпАП, суду надано не було.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

Таким чином, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі за ч. 2 ст. 51 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 184, 221, 245, 247, 252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 51 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол