Справа № 299/2433/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/469/21, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.06.2021.

Цією постановою з урахуванням постанови Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.04.2022 про виправлення описки:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 087316 від 07.05.2021 та постанови судді від 10.06.2021 вбачається, що 07.05.2021 близько 22 год 50 хв у м. Виноградів по вул. Миру, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Рено Аркона» р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що було підтверджено висновком № 21 Виноградівської районної лікарні, виданого 07.05.2021, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 10.06.2021 щодо нього скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що судом винесено постанову без належного з`ясування фактичних обставин справи, внаслідок чого прийнято необґрунтоване рішення, з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення та вважає, що відсутні належні та допустимі доказами, які б доводили протилежне. Вказує на те, що в цей день здійснював захист інтересів свого клієнта, у якого був вилучений працівниками поліції автомобіль, і всі ці події із складанням на нього адміністративних протоколів є помста працівників поліції. Дійсно в цей день він був нервозний. Автомобілем він не керував, а стояв на тротуарі і чекав дружину, коли до нього під`їхали працівники поліції і запропонували пройти тест на сп`яніння, тобто він не керував автомобілем, і таких доказів працівники поліції не надали. У приймальному відділенні лікарні пройшов освідчення на стан сп`яніння, з висновком якого не згідний, оскільки лікар попередньо не склала відповідного акту. Крім того, на відео бодікамери зазначена дата та час подій 07.05.2021 о 08 год, що не

-2-

відповідає дійсності. Окрім того, вказує на те, що суд, перейнявши на себе сторону обвинувачення, самостійно, без наявності клопотань, прийняв рішення про виклик в судове засідання свідків поліцейського ОСОБА_3 та лікаря ОСОБА_4 , а також про витребування відеозапису з нагрудної камери поліцейських. Наполягає на тому, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП проти нього сфабрикована про, що ним зазначено у запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення, які суд, без достатніх підстав, не прийняв до уваги. Наданий на вимогу суду відеозапис не містить жодних доказів того, що він керував транспортним засобом, як і факту самої зупинки автомобіля. Крім того, на самих відеофайлах невірно зазначено час, оскільки не узгоджується з даними протоколу про адміністративне правопорушення. Відеозапис не є безперервним та складається з п`яти окремих відеофайлів. Також вважає, що виклик та допит працівника поліції є незаконним, оскільки участь поліцейських у справі можлива лише в разу набуття ними статусу свідка (ст. 272 КУпАП), при прийнятті судом відповідного рішення за наявності відповідного клопотання учасників судового провадження.

Окрім того, просить прийняти до уваги наявність рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області 04.02.2022, яке від надіслав на адресу Закарпатського апеляційного суду, яким скасована постанова про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 924495 від 07.05.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП й провадження у справі закрито. Одночасно просив врахувати, що наявність вказаної постанови це єдиний доказ, який підтверджував факт керування ним транспортним засобом при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також окремо свідчить про упередженість працівників поліції при складанні протоколу, оскільки факт керування транспортним засобом не доведений, які і відсутні підстави для зупинки транспортного засобу. Зазначає, що дії працівників поліції не оскаржив, через тяжку хворобу батька.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якого з урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а розгляд справи неодноразово відкладався за його клопотаннями, а саме:, 15.03.2022, 03.08.2022, 12.12.2022, 16.02.2023, 05.06.2023, 17.10.2023, 12.12.2023, 29.02.2024, 20.06.2024, 03.09.2024, 16.12.2024.

Апеляційний суд зауважує, що переважна більшість клопотань ОСОБА_1 про необхідність відкладення розгляду справи обґрунтовані сімейними обставинами, при цьому жодного разу захисник не надав належних доказів, які б підтверджували вказані обставини. Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Разом з тим, апеляційний суд констатує, що за відсутності відповідного клопотання про зупинення провадження у справі, сам факт перебування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на військовій службі за призовом під час мобілізації, не дає підстав для зупинення провадження в даній справі.

-3-

Приймаючи рішення про розгляд справи без участі ОСОБА_1 враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість

-4-

реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 07.05.2021 близько 22 год 50 хв у м. Виноградів по вул. Миру, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Рено Аркона» р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що було підтверджено висновком № 21 Виноградівської районної лікарні, виданого 07.05.2021, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, така повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 087316 від 07.05.2021, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; як щодо змісту, так і щодо форми; висновком № 21 від 07.05.2021 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння; розпискою ОСОБА_1 від 07.05.2021; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Всупереч доводів апеляційної скарги, під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський ГРП Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області Худанич М. М. був упередженим при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , і що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний поліцейський при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Огляд водія ОСОБА_1 за його згоди проводився лікарем ОСОБА_4 , яка будучи кваліфікованим фахівцем і встановила факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння про, що склала відповідний висновок (а. с. 5).

Доводи апеляційної скарги про порушення лікарем порядку його освідування, оскільки проведення такого мало передувати складання акту, що не було зроблено, апеляційний суд відхиляє з таких підстав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що вона є лікарем-терапевтом приймального відділення Виноградівської ЦРЛ та підтвердила, що о 23 год 05 хв 07.05.2021, вона проводила освідування ОСОБА_1 на стан сп`яніння, під час чого на підставі результатів апарату «Алкот 01» було встановлено, що останній перебуває у

-5-

стані алкогольного сп`яніння - 1,5 % проміле, про що було складено відповідний висновок, який вручено як ОСОБА_1 , так і працівникам поліції. Рівень проміле вона у висновок не вносила, оскільки такі дані не зазначаються. Акт проведення огляду вона склала в одному екземплярі, який знаходиться в матеріалах лікарні, апарат «Алкот 01» сертифікований, сертифікат знаходиться у відділенні, мундштуки до зазначеного апарату проходять стерилізацію.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав висновок лікаря належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку.

Апеляційний звертає увагу на те, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

Під час апеляційного розгляду не встановлені обставини, які свідчать про те, що вищевказаний висновок щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності та зроблений з порушенням вимог, які регламентують його проведення.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано жодних відомостей щодо звернення із заявою до відповідних органів з метою ініціювання проведення службової перевірки чи порушення кримінального провадження з приводу незаконності висновку лікаря, яким встановлено факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а тому його доводи в цій частині не заслуговують на увагу і такі апеляційний суд відхиляє.

Апеляційний суд зауважує, що факт підроблення доказів встановляється виключно за наявності відповідного вироку суду, що набув законної сили.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов до переконання, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 21 від 07.05.2021 є належним та допустимим доказом по справі, у зв`язку з чим, в сукупності з іншими дослідженими по справі доказами підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а стояв на тротуарі біля припаркованого автомобіля та очікував дружину, слід визнати необґрунтованими з огляду на таке.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_3 показав, що 07.05.2021 о 22 год 50 хв на вул. Миру в м. Виноградів зупинили автомобіль «Рено Аркона» під керуванням ОСОБА_1 , відносно якого на лінію 102 надійшла інформація про перебування у стані сп`яніння, та запропонували пройти відповідне освідування. У приймальному відділенні лікарні було встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння - 1,5 проміле, про що ним вже у приміщення ВП було складено відповідний протокол. Водій ОСОБА_1 їхав по вулиці їм на зустріч, а тому вони включили відповідні синьо-червоні маячки та зупинили зазначений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Зазначені показання, повністю підтверджуються рапортом чергової частини, відповідного до якого 07.05.2021 о 22 год 35 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в м. Виноградові по вул. Миру, водій автомобіля «Рено» білого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , неподалік поліклініки може перебувати у стані алкогольного сп`яніння.

-6-

Щодо посилання ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.02.2022, яким скасовано постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з тим, що жодним з досліджених доказів не зафіксовано факт керування останнім транспортним засобом з порушенням Правил дорожнього руху України, то таке апеляційний суд не бере до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області 04.02.2022, постанова про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 924495 від 07.05.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасована й провадження у справі закрито.

Підставою для прийняття такого рішення, як вбачається з його мотивувальної частини, стала відсутність доказів порушення з боку ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, у даній справі про адміністративне правопорушення достатньо доказів на підтвердження факту керування останнім транспортним засобом. Зокрема, з показань свідка ОСОБА_3 вбачається, що отримавши орієнтування на автомобіль водій якого можливо перебував у стані сп`яніння, на вул. Миру в м. Виноградові було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який рухався назустріч патрульному автомобілю, що окремо також стверджується і рапортом чергової частини.

Зазначені докази не були предметом перевірки під час розгляду справи, якою скасована постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги про наявність єдиного доказу керування ним транспортним засобом скасованої постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 924495 від 07.05.2021, є помилковими.

Апеляційний суд критично оцінює твердження ОСОБА_1 про те, що місцевий суд, викликавши із власної ініціативи, зокрема, поліцейського ОСОБА_3 , як зацікавлену особу, та допитавши його як свідка, вийшов за межі судової функції і фактично став на сторону обвинувачення, оскільки суд першої інстанції з метою повного встановлення всіх обставин події, з`ясування об`єктивної істини по справі та перевірки всіх доводів сторони захисту та процедурних питань складення протоколу та проведення огляду - правомірно за власною ініціативою допитав особу, яка складала протокол. До того ж, це не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 обґрунтовані не виключно показаннями поліцейського, а більшою мірою зроблені на підставі сукупності об`єктивних даних відеозаписів події правопорушення та складених за результатами огляду документів.

Питання неузгодженості в часі щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та проходження ним огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, було предметом дослідження суду першої інстанції і отримало належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Доводи ОСОБА_1 про те, що автомобіль марки «Рено «Аркана», р.н. НОМЕР_1 перебуває у постійному користуванні його дружини, не впливає на встановлені судом обставини, які мали місце 07.05.2021, як і той факт, що ОСОБА_5 07.02.2022 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.

-7-

Стосовно інших доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , то вони також не спростовують доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, допущене ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

При цьому, апеляційний суд враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 , відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни не вбачається.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі

-8-

самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що ОСОБА_1 не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.06.2021 щодо нього, - без змін.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя