Справа № 375/2091/24 Головуючий в суді І інстанції - Антипенко В.П.
Провадження № 33/824/1497/2025 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., за участю поліцейського ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області Мельника Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Заліського Б.С. на постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19.11.2024 року о 17:07:08 год. в с. Синява на вул. Білоцерківська, 11 керував транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «210632» з н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі захисника Заліського Б.С. вказано, що постанова судді є незаконною, а тому підлягає скасуванню. На обґрунтування вказаного захисник зазначив, що ОСОБА_1 не погоджується з прийнятим судовим рішенням, адже як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису жодних ознак наркотичного сп`яніння, на думку захисника, працівники поліції у ОСОБА_1 не виявили, фактично працівники поліції після винесення постанови про адміністративне правопорушення за не пристебнутий ремінь безпеки шукали причини для складення протоколу за ст. 130 КУпАП та, користуючись тим, що останній поспішав забрати дитину, винесли постанову за відмову від проходження огляду. Також зауважив, що з відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 відповідає обстановці, є нормальною та адекватною, тобто будь-які ознаки наркотичного сп`яніння у нього відсутні, а тому вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння суперечить вимогам законодавства та є незаконною, що тягне за собою недопустимість всіх зібраних доказів. Крім цього, захисник зазначив, що долучений відеозапис не містить факт керування транспортним засобом, факт відмови від проходження огляду у медичному закладі, складання та вручення для підпису особі процесуальних документів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, а тому вважає, що такий відеозапис має бути визнаний недопустимим доказом з огляду на те, що він отриманий з порушенням встановленого порядку. Додатково просить суд визнати неналежним доказом направлення водія транспортного засобу до медичного закладу, оскільки працівниками поліції вказане направлення пред`явлене не відповідно до порядку визначеному Інструкцією та ст. 266 КУпАП, а разом з протоколом, що є порушенням процедури, а також просить суд визнати недійсним акт огляду, оскільки такий акт складається лише при огляді на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставинпросить суд оскаржуванупостанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 та йогозахисник до суду не прибули, захисник направив до суду клопотання про розгляд справи в його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення поліцейського ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області Мельника Я.А. щодо обставин, викладених в протоколі, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Заліського Б.С. до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про незаконність пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння та відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону. Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак наркотичного сп`яніння, перелік яких визначений у п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що в ході розмови з працівниками поліції в ОСОБА_1 були помічені такі ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродня блідість, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що він відмовився. У зв`язку із викладеним суд вважає, що зазначена обставина не є такою, яка дає підстави для скасування постанови судді щодо ОСОБА_1 .

Не ґрунтуються на матеріалах справи і доводи апеляційної скарги про те, що працівник поліції фактично примусив ОСОБА_1 підписати протокол про адміністративне правопорушення. Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що жодного примусу до ОСОБА_1 з боку працівників поліції застосовано не було, ОСОБА_1 роз`яснено його права та підстави складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника на те, що відповідно до відеозапису не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є безпідставними. Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що тільки виїхав з роботи, а тому не встиг пристебнутись ременем безпеки. При цьому, в ході розмови ОСОБА_1 з працівниками поліції, останнім не заперечувався факт керування ним транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис є недопустимим доказом, також є безпідставними. Так, на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів про недопустимість як доказу направлення на проходження огляду та акту огляду на стан сп`яніння, то вони не приймаються судом до уваги, оскільки ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за порушення ним вимог п.2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, а тому працівники поліції взагалі позбавлялись обов`язку складати відповідне направлення. Щодо акту огляду, то він містить зазначення про те, що огляд не проводився, що і було засвідчено, у тому числі, підписом ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

З урахуванням викладеного суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у його вчиненні.

Порушень процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

Отже, розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Рокитнянського районного суду Київської області від 27 січня 2025 рокущодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Заліського Б.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька