Справа №621/4314/24
Провадження № 3/621/24/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 квітня 2025 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Вельможна І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 176195 від 18.11.2024, ОСОБА_1 ставиться в вину правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наступних обставин: 17 листопада 2024 року 23:55:00 годині в с. Таранівка Чугуївського району Харківської області по вул. Слобожанська поблизу буд. 75, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. На вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння, під відеозапис відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

25.11.2024 матеріал надійшов до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи для розгляду матеріалу визначено суддю Шахову В.В.

21.01.2025, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 з посади судді Зміївського районного суду Харківської області, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 16.01.2025 № 76/0/15-25 "Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Зміївського районного суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку" здійснено повторний розподіл та автоматизованою системою документообігу для розгляду кримінального провадження визначено суддю Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_3 .

Розгляд справи призначено на 14.02.2025.

14.02.2025 у зв`язку з неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розгляд матеріалів відкладено до 13.03.2025.

13.03.2025 у зв`язку з витребуванням копії зперервного відеозапису виконання поліцейськими своїх службових обов`язків за фактом обставин викладених в протоколі та виклику в судове засідання співробітників поліції, розгляд маеріалів відкладено до 07.04.2025.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не прибув до канцелярії суду 21.02.2025 надав заперечення відповідно до яких вину у вчиненому правопорушенні не визнав, та категорично заперечував факт керування ним транспортним засобом 17.11.2024 о 23:55 годині, провадження по справі просив закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, розгляд матеріалів просив здійснювати за його відсутності.

До матеріалів справи надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 176195 від 18.11.2024 в якому викладено зазначені вище обставини правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а. с. 1);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.11.2024 складеного о 00:25 годині, яким підтверджується, що ОСОБА_4 відмовився від проходження такого огляду (а. с. 2);

- рапорт інспектора СРПП ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Блудова В.. від 17.11.2024 щодо факту зупинки 17.11.2024 транспортного засобу ВАЗ 21121, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та водію було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився (а.с. 3);

-постанова відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 18.11.2024, серії ЕНА № 3498759 відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України з накладенням на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн 00 к. (а.с. 4);

- відеозаписи на DVD-диску, де зафіксовано обстановку на місці події, факт пропозиції та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.(а. с. 6).

Ознайомившись з наданими матеріалами, запереченнями, дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно до вимог частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні судочинства.

Згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння: на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейські повинні спершу запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я і не в будь якому, а в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

У разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 176195 від 18.11.2024 міститься твердження про порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яке виявилося у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до заперечень поданих ОСОБА_1 останній категорично заперечив факт керування транспортним засобом, не заперечував факту перебування в стані алкогольного сп`яніння та вказав на те, що відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки транспортним засобом не керував, однак поліцейський склав протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності з яким він не погоджується у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Представниками поліції, а саме інспекторомВП № Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітаном поліції Блудовим В.В. та інспектором СРПП ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Галушко Д.О. до канцелярії суду подано клопотання (письмові пояснення) відповідно до яких останні зазначили, що 17.11.2024 о 23:50 годині, в ході патрулювання в с. Таранівка по вулиці Слобожанська було виявлено автомобіль ВАЗ 21121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному до них напрямку, працівниками поліції було подано сигнал зупини за допомогою проблискових маячків синього кольору, однак транспортний засіб почав прискорюватися та втікати від патрульного автомобілю, працівники поліції розвернули службовий автомобіль та почали наздоганяти машину, в подальшому транспортний засіб звернув на іншу вулицю не ввімкнувши при цьому показчик повороту, повернувши в поворот водій припаркував автомобіль та вийшов з транспортного засобу, та почав утікати пішим ходом. В подальшому працівниками поліції було встановлено особу правопорушника, яким виявився ОСОБА_1 у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запровпоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку від якого ОСОБА_1 відмовився.

Так, з відеозаписів, що містяться на DVD-диску доданому до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 176195 від 18.11.2024 ОСОБА_1 під відеозапис категорично заперечував факт керування транспортним засобом під час відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вказував на те, що він є пішоходом.

Відповідно до відеозапису ("VID49F-00-0034.mov") долученого до матеріалів провадження чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, однак обстановка на відео не свідчить про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та під час здійснення руху на автомобілі був зупинений працівниками поліції. Крім того, з відеозапису (файл "VID31F.mp4") вбачається, що співробітники поліції підійшли до ОСОБА_1 який перебув на дорозі та на вказаному відеозаписі не зафіксовано будь якого іншого транспортного запису окрім патрульного автомобілю.

З відеозапису "VID48F-00-00333.mov" вбачається, що коли працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що останнього було зупинено під час керування транспортним засобом, останній категорично заперечує такий факт та зазначає, що він рухався пішим ходом та при цьому автомобілем не керувава. Відеозаписом "VID16F-00-0035.mov" зафіксовано автомобіль, який перебуває на узбіччі та на прохання співробітника поліції вимкнути габаритні світлові прибори ОСОБА_1 повідомив, що він не знає як їх вимикати та цього робити не буде бо автомобіль не його.

Крім того, з переглянутих відеозаписів, зокрема відеозапису "VID16F-00-0035.mov", у зв`язку із темною відеозйомко, не вдається за можливим визначити, а ні колір, а ні марку транспортного засобу який перебував на узбіччі, також й не видно номерних знаків з якихможно було б встановити реєстраційнй номери вказного автомобілю.

Будь-яко іншого відеозапису відповідно до якого було б зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт переслідування останнього працівниками поліції, як то викладено інспекторами в наданих ними письмових пояснень, матеріали справи не містять та на запит суду не надані.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей, якими б підтверджувалося, що водій ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, був відсторонений від керування транспортним засобом, а керування транспортним засобом було надане іншій особі.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування".

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема пункту 2.5 вказаних Правил, є саме водій.

Так, на момент складання відносно ОСОБА_1 , протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, останній не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не керував транспортним засобом, відтак, дія вказаних Правил на нього не поширюється та він не був зобов`язаний, в свою чергу, виконувати вимогу інспектора патрульної поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте посадова особа органів поліції не відсторонювала ОСОБА_1 , від керування транспортного засобу, акт про відсторонення водія від управління відсутній.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

З огляду на наведене, суддя дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме статей 9, 33, 245, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: