Справа № 755/2689/25
Провадження №: 3/755/1542/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2025 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

28 січня 2025 року близько 10 години ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Пластова 3, керував транспортним засобом Haval, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці події та у лікаря нарколога відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що ввечері 27 січня 2025 року він запаркував свій автомобіль на проїзній частині вул. Пластова, а саме, поїхав з друзями у кафе, де вони вживали спиртні напої. Потім вони продовжили вживати напої у товариша на «Інституті хімії». Зранку він прийшов до свого автомобіля, сів за кермо, пристебнувся ременем безпеки, завів двигун автомобіля та зателефонував товаришу, щоб той приїхав та його забрав. Поки чекав товариша - заснув. Коли приїхали працівники поліції він відмовився їхати до лікаря та проходити огляд, бо був у стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому не було сенсу здавати аналізи. Машина отримала пошкодження в інший день.

Після перегляду відеозапису ОСОБА_1 додав, що не може пояснити свою поведінку, чому відмовився надавати працівникам поліції свої анкетні дані, документи на особу та документи на автомобіль. Також, він повідомив, що немає сенсу заперечувати очевидні обставини, він повністю визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України, просив суд не позбавляти його прав, обмежившись лише штрафом. У разі позбавлення прав, він буде скаржитися.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі серії ЕПР1№ 232257 від 28 січня 2025 року: « 28 січня 2025 року близько 10 години ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Пластова 3, керував транспортним засобом Haval, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці події та у лікаря нарколога відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 було видано направлення на проходження огляду у КМНКЛ «Соціотерапія».

З пояснень свідка ОСОБА_2 від 28 січня 2025 року вбачається, що вона рухалася по вул. Сергієнка (Пластова) та виявила навпроти автомобіль з номером НОМЕР_1 , який був зчесаний з лівого боку та в`їхав у бордюр. Водій сидів з нахиленою головою на кермо. Вона підбігла до водія і зрозуміла, що він п`яний. Вона викликала поліцію та швидку.

З розписки ОСОБА_3 вбачається, що він зобов`язується забрати автомобіль та доставити його за адресою вул. Черчеля, 90, та не допускати до керування ОСОБА_1 .

У судовому засіданні було відтворено відеозапис бодікамер працівників поліції. Як вбачається з даних, що містяться на відеозапису, працівники поліції приїхали на місце виклику. На вулиці Пластова дві смуги руху, по одній в кожному напрямку. На правій смузі, під кутом, поперек дороги розташований автомобіль, який з лівої сторони має характерні для ДТП пошкодження. У той же час, цей автомобіль правим переднім колесом в`їхав в бордюр, двигун автомобіля заведений, горять усі лампи. Біля автомобіля жінка- свідок, перехожі. Вікно водія відчинено, ОСОБА_1 пристебнутий паском безпеки, перебуває у неадекватному стані. Працівники поліції та свідки питають як він себе почуває, пропонують викликати швидку медичну допомогу. ОСОБА_1 категорично відмовляється від допомоги. Працівники поліції намагаються з ним розмовляти, він не може говорити. Працівники поліції повідомляють, що відчувають від нього сильний запах алкоголю. У цей час, зупиняється автомобіль швидкої медичної допомоги, лікарі неодноразово пропонують ОСОБА_1 оглянути його та надати медичну допомогу. ОСОБА_1 категорично відмовляється від допомоги лікарів. Працівники поліції пояснюють ОСОБА_1 , що у нього є усі ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння, перераховують їх та висувають законну вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря нарколога. ОСОБА_1 визнає, що перебуває у стані сп`яніння та відмовляється проходити огляд. ОСОБА_1 декілька разів намагався завести двигун автомобіля, щоб поїхати. Працівники поліції перешкоджали цим діям. Тому вони висунули йому вимогу вийти з крісла водія. ОСОБА_1 категорично відмовлявся та просив працівника поліції сісти до нього у салон, показуючи, що він хоче з ним переговорити. Працівники поліції відмовилися сісти до салону автомобіля, але наполягали, щоб ОСОБА_1 вийшов з сидіння водія та пересів на пасажирське сидіння. Згодом вони його витягнули. ОСОБА_1 сів на переднє сидіння пасажира та постійно вимагав працівника поліції сісти за кермо та відвезти його. На неодноразові вимоги працівників поліції про надання анкетних даних та документів на підтвердження особи та права власності на автомобіля, ОСОБА_1 відповідав категоричною відмовою, а згодом почав повідомляти вигадані дати народження. Потім повідомив, що він діючий військовослужбовець, але більше ніяких даних та документів не надав. Працівники поліції тривалий час, із залученням різних інформаційних баз встановлювали особу ОСОБА_1 . Працівники поліції ще декілька разів висували ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на сп`яніння, роз`яснювали про наслідки відмови. ОСОБА_1 категорично відмовився. Працівники поліції ОСОБА_1 роз`яснювали, що вони його усунили від керування та просили викликати тверезого водія, він відмовлявся, наполягає, що він сам поїде за кермом. ОСОБА_1 просить працівників поліції не складати відносно нього матеріали. Згодом він викликав знайомого. Приїхав незнайомий чоловік, він одразу почав питати, що відбулося та за яких обставин на автомобілі з`явилися ушкодження. Працівники поліції чоловіку пояснили: що вони приїхали за викликом про ДТП, автомобіль врізався у бордюр та стоїть поперек полоси руху; за яких обставин з`явилися пошкодження з лівої сторони автомобіля вони встановити не змогли, а водій не розповідає; водій перебував у салоні в неадекватному стані, але категорично відмовився від допомоги лікарів, які приїхали за викликом по ДТП; вони роз`яснили, які у нього ознаки сп`янінням та висунули законну вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 категорично відмовився; вони роз`яснювали йому обов`язок пройти огляд та наслідки не проходження, він знову категорично відмовився; вони усунули його від керування, але він намагався поїхати тощо. Під час цієї розмови, ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля та намагався поїхати, його зупиняв вже його товариш. Працівники поліції складають протоколи.

Будь яких інших доповнень та клопотань від учасників судового розгляду не надходило, а тому суддя приймає рішення на наявних та досліджених доказах.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, - суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП , огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як встановлено у судовому засіданні, водій ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаний про вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки проходив теоретичні та практичні навчання з підготовки до складання екзаменів для отримання права на керування автомобілем, здав ці екзамени та отримав відповідне посвідчення, тому йому було достовірно відомо, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо тверджень водія ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, то вони спростовуються зібраними та дослідженими доказами. Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 перебував на водійському сидінні автомобіля пристебнутий паском безпеки, був заведений двигун автомобіля, горіли усі лампи автомобіля, автомобіль правим колесом в`їхав у бордюр, автомобіль розташований під кутом, перекриваючи рух автомобілів по єдиній смузі руху у тому напрямку. Саме це розташування заведеного автомобіля, його зіткнення з бордюром привернуло увагу на себе свідків події. Крім того, у такому положенні запаркуватися на цій ділянці дороги було неможливо, тим більше автомобіль у такому положенні не міг простояти стільки часу, оскільки він явно перешкоджав активному руху автомобілів.

Також, не підтверджуються і пояснення ОСОБА_1 , що він чекав тверезого водія, оскільки за тривали час ніхто так і не приїхав. У той же час, коли працівники поліції просили викликати тверезого водія, то ОСОБА_1 відмовлявся та казав, що немає кого викликати. Лише згодом він викликав товариша, який майже одразу після виклику приїхав на місце події.

Під час усієї події ОСОБА_1 жодного разу не повідомляв, що він не керував автомобілем, і жодного разу не повідомляв, що він відмовляється від проходження огляду з підстав того, що він не керував автомобілем.

У подальшому, ОСОБА_1 сам відмовився від цієї версії та погодився, що він як водій відмовився виконати законну вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки він вживав алкоголь, а тому результат огляду був передбачуваний.

Крім того, необхідно врахувати, що за зовнішніми ознаками та поведінкою, яку можна спостерігати на відеозапису, ОСОБА_1 мав ознаки особи, яка перебуває у стані сильного сп`яніння, крім того, він сам визнав, що перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, що також може впливати на сприйняття ним подій, які відбувалися, та те, що він не пам`ятає багато речей, що відбувалися.

Наведені вище докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своєму взаємозв`язку - достатності для доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні ним пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, що, як наслідок, тягне за собою відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачено єдине адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до вимог ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням норм статей 287-279 КУпАП, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя: Л.А. Мельниченко