г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/939/25
Номер провадження 3/213/453/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року м. Кривий Ріг Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Алексєєв О.В., розглянув матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 від 25 лютого 2025 року, який полягав в порушенні вимог п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, який кваліфікований за ст.130 ч.1 КУпАП та серії ЕПР1 №255928 від 25 лютого 2025 року, який полягав в порушенні вимог п.п. 2.1 "а" ПДР, який кваліфікований за ст.126 ч.5 КУпАП.

Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності:

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співвставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ видно, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Суддею відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав доходжу до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. В порядку ст. 268 КУпАП справу розглянуто без участі ОСОБА_1 .

Фактичні обставини, встановлені судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 25 лютого 2025 року, об 11 год. 07 хв. по вул. Ярославська, 1 в Інгулецькому районі в м. Кривого Рогу Дніпропетровської області керував транспортним засобом ГАЗ 33021, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 , повторно, протягом року, 25 лютого 2025 року, об 11 год. 07 хв. по вул. Ярославська, 1 в Інгулецькому районі в м. Кривого Рогу Дніпропетровської області керував транспортним засобом ГАЗ 33021, реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п.2.1 "а" Правил дорожнього руху, повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ст. 126 ч.5 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 126 ч.5 та 130 ч.1 КУпАП підтверджується, письмовими матеріалами справи, які узгоджуються між собою, є достатніми та допустимими, в тому числі: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №255879 від 25 лютого 2025 року та серії ЕПР1 №255928 від 25 лютого 2025 року, рапортом поліцейського від 25 лютого 2025 року, відповідно до якого під час патрулювання було зупинено транспортний засіб ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, від проходженння у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився; направленнями ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 лютого 2025 року, роздруківками карток обліку адміністративних правопорушень, постановою серії ЕНА №2794375 від 09 серпня 2024 року про застосування до ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП та відеозаписами.

Постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2023 року, яка набрала законної сили 21 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно з наявними даними облікових баз ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 . Транспортний засіб належить ОСОБА_2 .

Норми права, що підлягають застосуванню:

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), що кореспондується з п. 1.9 ПДР, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «а» п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, яка в свою чергу передбачає накладення стягнення за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з вимогами пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок встановлення стану сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/7350, відповідно до якої огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до п.4 розділу І вказаної інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.12 розділу ІІ вказаної вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року

№1395, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП (із змінами) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, відмова від проходження огляду для встановлення або/чи спростування факту перебування водія у стані наркотичного сп`яніння є самостійною підставою для притягнення особи, яка відмовилась від проходження такого огляду, до адміністративної відповідальності.

Позиція суду за наслідками розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог

ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно із ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд бачить у діях правопорушника ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вказані вище протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 складені щодо однієї і тієї ж особи, одночасно надійшли для розгляду та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд.

Отже, вважаю за необхідне розглянути зазначені протоколи про адміністративне правопорушення (справи №213/939/25, №213/941/25) одночасно в одному провадженні та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення за правилами, встановленими

ст. 36 КУпАП в межах санкції ст. 126 ч.5 КУпАП, яка є більш серйозною з числа вчинених у виді штрафу у розмірі 40 800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 05 років та без оплатного вилучення транспортного засобу, що буде достатнім для виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення та здійснення виховного впливу на правопорушника.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 30 КУпАП , позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Встановлено, що постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2023 року, яка набрала законної сили 21 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу. Невідбуте покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами станом на 18 квітня 2025 року, тобто на день набрання законної сили цієї постанови, складає 2 роки 10 місяців 3 дні.

Тому, остаточне покарання ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в силу ч. 3 ст. 30 КУпАП, підлягає визначенню шляхом складання призначеного покарання по цій справі про адміністративне правопорушення та покарання, призначеного йому за постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2023 року у справі №216/5137/22 та остаточно визначити ОСОБА_1 строк позбавлення права керування транспортним засобом 7 років 10 місяців 3 дні.

Також необхідно стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 24, 27, 33, 36, 40-1, 126 ч.5, 130 ч.1, 251, 252, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративне правопорушення №213/939/25, №213/941/25 стосовно ОСОБА_1 за скоєння адміністративних порушень за ст.ст. 126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП - об`єднати в одне провадження.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок (Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл./Дн-ка об.21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача - Казначейство України; Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача: UA0004001, Код класифікації доходів бюджету - 21081300, Призначення платежу _____;______________________; 21081300, Серія, номер протоколу (адміністративний штраф (ДАІ) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 07 (сім) років 10 (десять) місяців 03 (три) дні та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Строк покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами обчислювати з дати набрання законної сили цією постановою.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Алексєєв