Справа № 331/1746/25
Провадження № 3/331/749/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Каретник Ю.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №264576 складеного 07.03.2025, 07.03.2025 о 10:59, м. Запоріжжя, вулиця Українська, 34, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував автомобілем BMW 5201, днз НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився. Від керування відсторонений шляхом паркування тз без порушень ПДР, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення.

У той же час, захисником особи, яка притягається до відповідальності адвокатом Асауленком І.О. у судовому засіданні була надана судді довідка КНП «ОКЗП та СЗХ» ЗОР від 31.03.2025 №4574/12 про те, що ОСОБА_1 з 29.03.2025 перебуває на стаціонарному лікуванні у вказаному лікувальному закладі.

З огляду на викладене, а також на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи, встановлене у ч.1 ст.268 КУпАП, не є абсолютним, а ч.2 ст.268 КУпАП не передбачає обов`язкової присутності під час розгляду справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, тому дотримуючись необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, справа розглядається за відсутності ОСОБА_1 .

У судовому засіданні захисником особи, яка притягається до відповідальності адвокатом Асауленком І.О. подані письмові заперечення, в яких він просить закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, він вказав, що сама зупинка транспортного засобу під керуванням його підзахисного була незаконною, оскільки на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, чітко зафіксовано, що (дослівно) «причиною зупинки транспортного засобу було те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і як заявляє один із поліцейських «не може бути, щоб не курив травку» (02 хв. 08 сек. 02 хв. 55 сек. відеозапису)».

Також захисник посилається на те, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що поспішає додому, де перебувала його малолітня дитина. Крім того, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, що підтверджує відеозапис, доданий до матеріалів справи, де на 19 хвилині він пропонує працівникам поліції проїхати до медичного закладу для огляду, але в порушення вимог чинного законодавства отримує відмову від працівників поліції. Також на відеозаписі зафіксовано факт надання пояснень ОСОБА_1 поліцейським стосовно тремтіння пальців його рук та спростовано ознаку, вказану у протоколі як «порушення мови».

Тому захисник вважає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення інспектором поліції були грубо порушені вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції №1552/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 №1103.

До того ж, захисник зазначив, що до військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП, проте, даний порядок працівниками поліції не був дотриманий, тому уся процедура огляду, яку могли застосувати до ОСОБА_1 , згідно з категоричними приписами ч.9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати є недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановленим законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.

Також захисник зазначив, що ОСОБА_1 07.03.2025 о 12:45 год., тобто майже відразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення у присутності його командира ОСОБА_2 пройшов у КНП «ОКЗП та СЗХ» ЗОР огляд з метою виявлення стану сп`яніння, за результатами якого будь-яких ознак сп`яніння у нього не було виявлено. На підтвердження цього захисником була надана копія Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 07.03.2025.

Тому сукупність тих порушень, які були допущені поліцейським при складанні протоколу, а так само відсутність належних та допустимих доказів вчиненого правопорушення, за твердженням захисника, свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем. 07.03.2025 вона разом з чоловіком була у лікарні, оскільки той лікується після тяжкого поранення. Коли вони їхали додому, то спочатку вона була за кермом, а вже потім за кермо пересів чоловік, бо у неї не великий досвід водіння по місту, а вони дуже поспішали додому, бо там їх чекала маленька дитина, яка була з родичкою, якій вже необхідно було йти на роботу. Через деякий час їх безпричинно зупинили поліцейські, при цьому, причини зупинки вона так і не зрозуміла. Почали вони перевіряти документи, обшукувати авто, потім сказали, що у чоловіка ознаки наркотичного сп`яніння, бо у нього тремтіли руки і були розширені зіниці, які начебто не реагують на світло. При цьому, очі його ніхто не перевіряв, ліхтариком в них не світили, а руки тремтять у нього зараз постійно після перенесеного тяжкого поранення під час виконання бойових завдань на Покровському напрямку, на підтвердження чого є відповідні документи, про що працівникам поліції було повідомлено. До того, ж чоловік від усієї цієї ситуації перехвилювався, а також хвилювався за дитину, яка їх чекала удома. Після цього працівники поліції почали її звинувачувати у тому, що вона допустила чоловіка до керування автомобілем. З упевненістю може сказати, що чоловік не вживає ніяких наркотичних засобів і від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, що має бути зафіксовано на відео з бодікамер поліцейських.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він є головним сержантом роти бойової підтримки, де військовослужбовець ОСОБА_1 проходить службу. 07.03.2025 ОСОБА_1 зателефонував своєму командиру ОСОБА_4 і повідомив, що його зупинили працівники поліції і звинувачують у тому, що він керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння. Після чого він разом із командиром ОСОБА_4 приїхали на місце події. ОСОБА_1 пояснив їм, що поспішає додому до дитини, від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, однак, працівники поліції все ж склали відносно нього протокол за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Після того, як поліцейські склали протокол, свідок разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_1 поїхали у медичний заклад на вул. Сєдова, 6 у м. Запоріжжі, де ОСОБА_1 пройшов повне обстеження, за результатами якого ознак жодного сп`яніння у нього виявлено не було. Командир особисто пропонував працівникам поліції поїхати разом з ними до медичного закладу для проведення обстеження ОСОБА_1 , проте, останні відмовилися. Також свідок додав, що руки у ОСОБА_1 тремтять після отриманого поранення під час виконання бойового завдання, на підтвердження чого надав Витяги з Журналу бойових дій роти вогневої підтримки НОМЕР_3 оброгп НГУ за 22.01.2025 та за 16.02.2025. Крім того, ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_1 за час несення служби зарекомендував себе з позитивної сторони, до виконання покладених завдань ставиться відповідально.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і свідків, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що клопотання захисника про закриття провадження у справі підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, з послідуючими змінами та доповненнями, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. У разі притягнення таких осіб до відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі направлення особи, яка вчинила таке насильство, на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, здійснюється на загальних підставах.

Питання, пов`язані із проведенням огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, регламентовані у ст. 266, ст. 266-1 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103).

Так, згідно із ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, зазначено: п.4 розділу I: ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість; п.6 розділу І: огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, з наступними змінами: п.3 - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); п.6 - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам; п.8 - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зі змісту п. 2 Порядку № 1103 вбачається, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Сукупний аналіз наведених положень нормативно-правових актів свідчить про чітко визначений порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, зміст таких норм вказує на їх імперативний характер без прояву дискреційних повноважень поліцейського як таких, а отже тягнуть за собою обов`язкове виконання водіями, у яких виявлені ознаки відповідного виду сп`яніння, вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України в частині проходження огляду за вимогою працівника поліції у встановленому законом порядку з метою подальшого підтвердження чи спростування раніше виявлених ознак, рівно як і вимагають беззаперечне дотримання закріпленої процедури працівниками патрульної поліції при здійснення ними огляду на стан сп`яніння осіб, які керують транспортними засобами.

Як встановлено у ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи суддею було досліджено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 07.03.2025, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук.

Також суддею було досліджено рапорт поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП Дунди П. від 07.03.2025, у якому зазначено про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», під час спілкування у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря нарколога водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу.

Із довідки інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП Чаусової О. було встановлено, що ОСОБА_1 повторності за ст. 130 КУпАП не має і отримував посвідчення водія.

У дослідженій довідці з підсистеми «Адмінпрактика» відображено всі зафіксовані факти порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Під час огляду відеозаписів із відеореєстратора та нагрудних боді-камер поліцейських, на яких зафіксовано події 07.03.2025, зокрема, було встановлено, що причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції було озвучено лише посилання на п. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» без детальної конкретизації причини зупинки. Після цього у водія поліцейський поцікавився, чи є заборонені предмети та зброя і чи є він військовослужбовцем. Потім водію поліцейським було запропоновано відчинити багажне відділення автомобіля і надати документи на перевірку. Під час перевірки документів поліцейський запитав ОСОБА_1 , чи вживає він наркотичні речовини, на що той відповів, що не вживає давно. Після цього поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд для виявлення ознак сп`яніння, на що останній погодився. Поліцейський оглянув його руки та очі, попросив із заплющеними очима руками доторкнутися носа і запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні, який може тривати близько години. ОСОБА_1 пояснив, що у нього вдома дитина маленька із сестрою, якій треба на роботу. Також він надав поліцейському довідку лікаря про перебування на лікуванні. Потім поліцейський пояснив необхідність пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога на вул. Сєдова у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння. При цьому, щодо тремтіння рук ОСОБА_1 пояснив, що це пов`язано з травмою і він може надати відповідну довідку. Також він заперечував те, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. На остаточне запитання поліцейського, чи проїде ОСОБА_1 на огляд, він промовчав. Після цього поліцейські повідомили, що вони розцінюють це як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, зачитали йому його права і повідомили, що складають протокол про адміністративне правопорушення. На заперечення ОСОБА_1 про те, що він не давав згоди на складання протоколу, поліцейський йому сказав, що йому вже було запропоновано пройти огляд і він не погодився, тому йому було зачитано його права і розпочато складання протоколу. Після цього ОСОБА_1 запропонував поліцейським поїхати до лікаря на вул. Сєдова і пройти огляд (час на відеозаписі з боді-камери 471007 - 11:15 год. 11:16 год.), на що поліцейський йому сказав, що він тепер може сам поїхати на огляд для оскарження, бо його мовчання було розцінене як відмова від проходження огляду, про що його попереджали, і з самого початку розмови йому кілька разів було запропоновано пройти огляд, але він відповіді не надав, що було розцінено як затягування розгляду, і у зв`язку з цим складається протокол. ОСОБА_1 повідомив також, що після того, як забере дитину, він сам поїде і пройде огляд, на що поліцейський роз`яснив йому його право оскаржити рішення. Після цього поліцейський роздрукував протокол про адміністративне правопорушення та надав його на підпис і для написання пояснень ОСОБА_1 . На відеозаписі з боді-камери 471244 також зафіксовано приїзд на місце події через деякий час після складання протоколу про адміністративне правопорушення (о 12:12 год.) командира ОСОБА_4 зі свідком ОСОБА_2 , яким ОСОБА_1 також пояснив, що поспішав до дитини. Після цього поліцейські передали ОСОБА_1 його командиру і поїхали.

Тобто, як вбачається із зазначених відеозаписів, ОСОБА_1 не надав категоричної та однозначної відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а спочатку не захотів проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, пояснюючи це тим, що поспішає до дитини. Після отримання роз`яснення наслідків такої відмови у відповідь на остаточну пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 промовчав. А вже після того, як поліцейський зачитав йому його права і розпочав складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 сам почав наполягати на тому, щоб поїхати до лікарні для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Однак, поліцейські йому відмовили у доставці до лікарні для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, посилаючись на те, що його мовчання було розцінене як спроба затягування часу і відмова від проходження відповідного огляду, в результаті чого відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Хоча, при цьому, працівники поліції не були позбавлені можливості доставити ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я після отримання його згоди на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння навіть після початку складання зазначеного протоколу, який на той час навіть ще не був роздрукований.

Крім того, під час розгляду справи суддею було встановлено, що ОСОБА_1 менше ніж через 2 години після складення цього протоколу у присутності головного сержанта роти бойової підтримки, де він проходить службу, ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що підтверджується долученою його захисником до матеріалів справи копією Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 07.03.2025, виданого на підставі акту медичного огляду особи №1554 від 07.03.2025. Згідно вказаного висновку ОСОБА_1 07.03.2025 о 12:45 год. пройшов в КНП «ОКЗП та СЗХ» ЗОР огляд на стан сп`яніння та ознак будь-якого сп`яніння у нього не було виявлено.

Суддя враховує, що відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними у ст. 129 Конституції України, до яких відносяться, зокрема, забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, на підставі досліджених доказів суддею не було встановлено однозначної та категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння та його дій, з яких можливо було б встановити, що він намагається умисно ухилитися від проходження зазначеного медичного огляду.

Тому, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №264576 від 07.03.2025 не може бути визнаний належним доказом у даній справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали б у судді жодних сумнівів щодо їх належності та допустимості.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Крім того, у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19, акцентовано увагу на тому, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому, суддя зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, за викладених вище обставин суддя приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог ПДР, до суду надано не було.

При цьому, суддя також враховує, що у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя приходить до висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, у зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення судовий збір із ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Юлія КАРЕТНИК