Справа № 643/4797/25
Провадження № 3/643/1552/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Управління патрульної поліції у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №271962 від 15.03.2025, 11.03.2025 року о 23 год. 05 хв. в м. Харкові водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hоnda Accord д.н. НОМЕР_1 по пр. Тракторобудівників, 59/56 не маючи права керування даним транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядок. Будучи обізнаним, що відносно нього складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 не цікавиться ходом та результатами розгляду справи щодо нього, що свідчить про зловживання ним наданими правами та нехтування обов`язками. У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Таким чином, суд розглядає справу у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи, що не суперечить вимогам ч.2 ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Стаття 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280,256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Судом було досліджено наступні докази, які містяться в матеріалах справи:

-протокол серії ЕПР1 №271962 від 15.03.2025 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення;

- довідку облікової бази «Інформаційний портал НПУ», відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 , категорія С, видане 13.12.2023;

- довідку облікової бази «Інформаційний портал НПУ», відповідно до якої автомобіль Hоnda Accord д.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 ;

- довідку про повторність та копію постанови ДП18 №603418 від 02.02.2025, відповідно до яких ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу;

- повідомлення по запрошення ОСОБА_1 до пілрозділу патрульної поліції від 15.03.2025

- відео;

- рапорт.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Згідно визначення поняття водій, яке надане у Правилах дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частина 1 ст.126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

Частина 2 ст.126 КУпАП передбачає, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 4 ст.126 КУпАП передбачає, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, у протоколі вказано, що ОСОБА_2 11.03.2025 керував транспортним засобом не маючи права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено потворно протягом року.

Разом із тим, в матеріалах справи відсутні докази повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 порушень, передбачених частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП. Так, до матеріалів справи долучено довідку про повторність та копію постанови ДП18 №603418 від 02.02.2025, які стосуються ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 2 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. При цьому стаття 17 зазначеного Закону визначає, що національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. У своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує на тому, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, даних, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинено порушення, передбачене частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП матеріалах справи не містять, а тому підстави для притягнення його до відповідальності за наведених у протоколі обставин відсутні. Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази, які безпосередньо надають суду можливість встановити наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні дій, передбачених ч.5 ст. 126 КУпАП, тому суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.8, 27, 34, 35, 126, 247, 266, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення- закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м.Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.М.Довготько