ПОСТАНОВА

іменем України

03 квітня 2025 рокуСправа №451/419/25
Провадження № 3/451/221/25

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення поліції №1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , не є особою з інвалідністю, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а :

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення

із Протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №267575 від 10 березня 2025 року, видно, що ОСОБА_1 , 10 березня 2025 року о 11 год 40 хв на автодорозі Н-17 (Львів-Луцьк) 69 км у селі Стоянів Шептицького району Львівської області керував транспортним засобом «FIAT SCUDO», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «Радехівська ЦРЛ» відмовився, було відсторонено від керування транспортним засобом, що було зафіксовано на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Процесуальні дії у справі

14.03.2025 автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи №451/419/25 для розгляду.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Сопронюк Г.М. подав суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушеннявід 31.03.2025 та заяву від 31.03.2025 про розгляд справи у його відсутності (а.с.24-32,34).

У запереченнях звернув увагу суду на те, що під час проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським було грубо порушено процедуру складання останнього, «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Вказує, що з відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, видно, що він є не безперервним та постійно переривається, тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. В матеріалах справи знаходиться диск з матеріалами відеофіксації адміністративного правопорушення, який не є безперервним та переривається (11:41:20 - 11:44:26, 11:47:23-11:49:13), а тому дані відеофіксації є недопустимими, що не дає підстав використати ці матеріали, як доказ. Також, звукозапис з 12:02 стає нечітким, однак о 12:03:30 можна чітко почути пропозицію поліцейського, щоб ОСОБА_1 самостійно власним транспортним засобом проїхав до лікарні для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто цією фразою він нівелював раніше висловлене твердження в наявності ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, зазначає, що було наявне ще одне порушення поліцейськими процедури складання матеріалів. Так, о 12:09 було складено протокол про адміністративне правопорушення, а о 12:09:50 поліцейський запитав чи потрібно роз`яснювати права і обов`язки, хоча ця дія має слідувати після встановлення особи. Вказує, що фактично в КНП «Радехівська ЦРЛ» ОСОБА_1 доставлено не було, що фактично позбавило його можливість проходження такого огляду в медичному закладі. Також, на відеозаписі зафіксовано, як поліцейський запитує у ОСОБА_1 спочатку щодо алкогольного сп`яніння на що отримує негативну відповідь від водія та згоду на проходження будь-якого огляду на місці зупинки. Потім поліцейський вже запрошує пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки бачить що чоловік має прицеп худоби, яку фізично не може залишити. При цьому зазначає, що патрульний не повідомив про наявність у водія конкретних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що свідчило б про наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння. Більше того, з відеозапису видно, що після зупинення транспортного засобу працівник поліції взагалі не повідомив водія про те, що в останнього ним виявлено будь-які ознаки сп`яніння. Працівник поліції візуально не оглядав зіниці ОСОБА_1 на предмет реагування таких на світло і руки в нього не тремтіли. Вказані у протоколі про адміністратвине правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння не підтверджуються доданими відеозаписами, крім того поведінка та дії водія є адекватними та такими, що відповідають обстановці. Самим поліцейським не вчинено усіх належних дій щодо встановлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, визначених у пункті 4 Розділу І вказаної Інструкції. Відтак у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню не лише факт керування особою транспортним засобом, а й наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, умови та можливість проходження такого огляду в медичному закладі. Крім того, має бути встановлено факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, якому має передувати роз`яснення прав особи, виявлення та фіксація ознак сп`яніння, а не формальне припущення наявності у особи цих ознак. Зазначення працівниками поліції у протоколі ознак наркотичного сп`яніння само по собі не свідчить про їх наявність у особи. Таким чином, працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_2 вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння. Також, вказує, що ОСОБА_1 як тільки закінчив свої справи того ж дня о 14:20 самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння і висновком спеціаліста - тверезий, згідно з консультаційного висновку №130 від 10.03.2025. Слід зазначити, що в інструкції до тест-касети «SNIPER 10» призначена для одночасного визначення 10 наркотичних речовин (марихуана, кокаїн, морфін, меамфетамін, амфетамін, фенциклідин, метадон, екстазі, барбітурати, бензодіазепіни) в сечі найточніший результат можна отримати у межах 24 годин після прийому наркотика. Отже, наявними відеоматеріалами та з урахуванням висновку №130 не доведено, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, а тому й підстав, згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, для пропонування працівниками поліції пройти огляд водію не було. Відтак з врахуванням наведеного вище в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які б з достатністю свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин, не можна зробити висновок, що огляд водія на стан сп`яніння було проведено належним чином у відповідності з чинним законодавством та й що його було проведено взагалі. Просить закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, розглянути справу у його відсутності та взяти до уваги вказане вище заперечення.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ч. 1 ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даними статтями у судовому засіданні не є обов`язковою, тому суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутності захисника та ОСОБА_1 .

Докази, подані особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення

На підтвердження винності ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду подано: Протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №267575 від 10 березня 2025 року (а.с.1); копія постанови про накладення адміністративного стягнення, серії ЕНА №4237743 від 10 березня 2025 року (а.с.3); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 березня 2025 року (а.с.4); довідки Відділення поліції №1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області від 10 березня 2025 року (а.с.5,6); диск з відеозаписом (а.с.2).

Правова кваліфікація статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Оцінка суду доказів та норми права, які суд застосував

Суддя, оцінивши заперечення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП України особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи дотримання поліцейськими процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, суд враховує вимоги статті 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок).

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 3.7, 3.12, 3.13 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою регламентований порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведення лабораторних досліджень на визначення на наркотичного засобу або психотропних речовин у медичному закладі є обов`язкове. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і рук. Якщо в обстежуваної особи неможливо взяти названі зразки, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров.

Розділом Х наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, шо знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, шо знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3, 4 розділу І Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

При цьому, лише чітке дотримання вказаної вище процедури, зокрема проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

Наявний у матеріалах справи електронний носій (компакт-диск) містить фрагменти відеозапису, що свідчить про порушення безперервності відеозйомки, а зазначений відеозапис не є цілісним (повним) з моменту зупинки транспортного засобу до моменту оголошення протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені обставини свідчать на недотримання вимог зазначеної інструкції.

Суддя установила, що з оглянутого небезперервного диску з відеофіксацією подій, видно, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «FIAT SCUDO», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , а сидів за кермом зазначеного незаглушеного транспортного засобу. Службовий автомобіль зупинився, працівник поліції вказав ОСОБА_1 причину зупинки, а саме, що ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки, та просив заглушити транспортний засіб. ОСОБА_1 був згідний, що був непристебнутий, оскільки не керував транспортним засобом. На відеозаписі не зафіксовано рух та зворушення з місця транспортного засобу та його належне зупинення працівниками поліції. Працівники поліції запитували у ОСОБА_1 спочатку щодо алкогольного сп`яніння, на що отримали заперечення від водія та згоду на проходження будь-якого огляду на місці зупинки. Після чого працівники поліції запронували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 заперечив вживання наркотичних речовин та відмовився від огляду, оскільки вказував на неможливість залишити автомобіль, щоб проїхати в медичний заклад. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що дії працівників поліції оскаржує (а.с.2).

Крім того, суддя з оглянутого відео зазначає про відсутність об`єктивних даних щодо перебування ОСОБА_1 зі зазначеними ознаками наркотичного сп`яніння та вважає, що наявність думки поліцейського про перебування особи в стані наркотичного сп`яніння повинно підтверджуватись іншими об`єктивними даними. Суддя вважає, що ознака наркотичного сп`яніння, зазначена працівником поліції, наявним відео не підтверджена, оскільки звужені чи дуже розширені зіниці, повинні встановлюватися не реагуванням зіниць на світло. Визначення поведінки водія у даному випадку з ознаками наркотичного сп`яніння, суд вважає об`єктивно не підтвердженою, що є неприпустимим.

Із консультаційного висновку КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради №130 від 10.03.2025 видно, що 10.03.2025 о 14 год 20 хв видимі слизові блідо-рожеві чисті, зіниці звичайні, реакція жива, в позі Ромберга стійкий, пальце-носова проба без порушень. «ALCOTEST 5820», дата повірки - 20.02.2025, №05143 - 0,00 проміле. Проведено забір біосередовища результат токсикологічного дослідження №294 - наркотичних речовин не виявлено. Висновок спеціаліста - тверезий (а.с.33).

Аналізуючи представлені суду докази, підстав вважати, що ОСОБА_1 діяв умисно, намагаючись уникнути адміністративної відповідальності, у суду немає.

Наявні матеріали справи не містять належних та достатніх даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчиняв дії спрямовані на ухилення від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посадовими особами, які складали протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано суду переконливих доказів винуватості особи у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Суд зазначає, що Протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №267575 від 10 березня 2025 року, стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, сам по собі, не є достатнім доказом вини останнього у вчиненні цього правопорушення. Інших належних та допустимих доказів, які б узгоджувалися з ним, суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 9 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), "Карелін проти Росії" (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання потрібно вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Висновки суду

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя доходить до висновку, що в ході розгляду справи не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких фактичних даних, на підставі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому даний протокол, у сукупності з іншими матеріалами, не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі, тому суд вважає, що в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд Львівської області.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

СуддяСеменишин О. З.