П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні питання зарахування у строк адміністративного арешту, накладеного на ОСОБА_1 , визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 172-18 КУпАП згідно з постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.01.2025, строку тримання під вартою,

встановив:

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Субота М. І., звернувся до суду з клопотанням, відповідно до якого просить зарахувати ОСОБА_1 у строк відбування адміністративного арешту, накладеного на нього згідно з постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.01.2025, строк тримання під вартою, застосований до ОСОБА_1 згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.02.2025.

ОСОБА_1 та його захисник, належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, для участі у судовому засіданні не з`явилися.

Прокурор для участі у судовому засіданні не прибув, однак подав клопотання, згідно з яким заперечує проти задоволення клопотання адвоката Суботи М. І. з тих підстав, що тримання під вартою та адміністративний арешт є різними за своєю суттю і повинні застосовуватися окремо. Зазначив, що ОСОБА_1 24.03.2025 був звільнений з-під варти та з 01.04.2025 відбуває призначене адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить розглянути клопотання без його участі.

Суддя, розглянувши клопотання про зарахування у строк адміністративного арешту, накладеного на ОСОБА_1 згідно з постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.01.2025, строку тримання під вартою, дійшов наступного висновку.

Згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.02.2025 у кримінальному провадженні №0000496 (судова справа № 308/2613/25) обрано ОСОБА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачени ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 24.04.2025 включно з визначенням розміру застави.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.01.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 10 (десять) діб.

Статтею 304 КУпАП передбачено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 326 КУпАП, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту та арешту з утриманням на гауптвахті виконується негайно після її винесення.

Згідно зі ст. 327 КУпАП, осіб, підданих адміністративному арешту, тримають під вартою в місцях, що їх визначають органи Національної поліції. При виконанні постанови про застосування адміністративного арешту арештовані піддаються особистому оглядові. Строк адміністративного затримання зараховується до строку адміністративного арешту. Відбування адміністративного арешту провадиться за правилами, встановленими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Адміністративний арешт - це найсуворіший вид адміністративного стягнення, що застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до 15 діб і полягає у триманні правопорушника в ізоляції від суспільства (ст.32 КУпАП).

Суддя встановив, що тримання під вартою, як запобіжний захід, покликаний до забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, тоді як адміністративний арешт, як міра відповідальності, застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, є різними за своїм змістом та призначенням.

Суддя вважає, що зарахування у строк адміністративного арешту строку тримання під вартою, унеможливить досягнення мети застосування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, яка, на думку судді, буде досягнута лише тоді, коли ОСОБА_1 понесе призначене судом стягнення, яке згідно постанови суду і є тією мірою відповідальності, відбуття якої призведе до запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Водночас суддя констатує, що чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливість зарахування призначеного адміністративного арешту у строк застосованого під час розгляду кримінального провадження запобіжного заходу.

Керуючись ст. 304, 326 КУпАП, суддя

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката Суботи М. І. про зарахування у строк адміністративного арешту, накладеного на ОСОБА_1 , визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП згідно з постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.01.2025, строку тримання під вартою, відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. В. Чепка