Номер провадження: 33/813/908/25
Номер справи місцевого суду: 495/418/25
Головуючий у першій інстанції Братків І.І.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М., розглянувши апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 лютого 2025 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 лютого 2025 року в задоволенні заяви законного представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової Ольги Юріївни від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеною постановою суду, законний представник ОСОБА_1 Попович В.І. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 лютого 2025 року та прийняти нову постанову, якою відвести суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомову О.Ю. від розгляду даної справи.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, за наступних підстав.

Положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд звертає увагу, що ч. 2 ст. 294 КУпАП містить примітку, згідно якої офіційне тлумачення положення частини другої статті 294 «стосовно оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення» слід дивитись в Рішенні Конституційного Суду №2-рп/2015 від 31.03.2015.

Так, згідно рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України від 31.03.2015 №2-рп/2015, положення частини 2 статті 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною 1 статті 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 цього Кодексу (заходи впливу, що застосовуються до неповнолітніх); про закриття справи.

Отже, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення не можуть бути оскаржені інші постанови судді, крім зазначених в ст. 284 КУпАП.

Відповідно до ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Доступ до суду як складова права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута (рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. Практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

За таких обставин, постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 лютого 2025 року про відмову в задоволенні заяви про відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення, не може бути предметом апеляційного оскарження, оскільки така постанова не входить до вичерпного переліку судових рішень, передбаченого ст. 284 КУпАП, право на оскарження яких регламентовано ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 284, 294 КУпАП, рішенням Конституційного Суду №2-рп/2015 від 31.03.2015, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 лютого 2025 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький