Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/223/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Шинкаренко І. П.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Тюпи Ю.В., особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Бугайченко Т.А., розглянувши в режимі відеоконференції у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.03.2025, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює охоронником у ТОВ «Украгроком», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.03.2025 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови суд першої інстанції встановив, що 06.04.2024 о 21 год. 13 хв. в Кіровоградській області, Олександрійському районі, смт. Нова Прага, на вул. Козацькій, 55, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Daewoo Nubira, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду захисник особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - адвокат Бугайченко Т.А. просить її змінити та не застосовувати до ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавлення права керування.

Вказує на те, що ОСОБА_1 не погоджується з винесеною постановою, вважає, що вона винесена без врахування фактичних обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує і на те, що у судовому засіданні, було подано клопотання не застосовувати до ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавлення права керування, але усі аргументи викладені у клопотанні, суд залишив поза увагою.

Вказує на те, що з урахуванням фактичних обставин справи, можливо накласти на ОСОБА_1 лише основне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 визнає, що він дійсно вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вчиненому щиро кається. Він усвідомлює, що його дії є вкрай неприпустимими та він зробив для себе висновки про неприйнятність такої поведінки. За місцем проживання та за місцем своєї роботи ОСОБА_1 характеризується виключно позитивно.

Водночас ОСОБА_1 є батьком двох дітей, які з дитинства є інвалідами першої групи та потребують постійного стороннього догляду.

У зв`язку із захворюваннями дочки ОСОБА_1 потребують постійного медичного нагляду та лікування. Коли у них трапляються приступи епілепсії їх необхідно терміново доставляти до лікарні для надання невідкладної медичної допомоги. І це він може забезпечити лише власним транспортним засобом, адже очікування на прибуття карети швидкої допомоги може призвести до непоправних наслідків.

Тому у ОСОБА_1 є потреба в наявності права керування транспортними засобами, а позбавлення цього права призведе до непоправних наслідків.

Крім того, хвороба дітей постійно пригнічує ОСОБА_1 , він почувається безсилим допомогти своїм дівчаткам, тому наявні підстави вважати, що правопорушення ОСОБА_1 було вчинено при збігу тяжких сімейних обставин.

Обставини, що обтяжують його відповідальність відсутні, його протиправні дії не завдали будь-якої істотної шкоди.

За таких обставин вважає, що ОСОБА_1 можливо притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвоката Бугайченко Т.А., яка просила задовольнити апеляційну скаргу,перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 598386 від 06.04.2024 (а.с.1), відеозаписами вказаної події. (а.с.8)

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 598386 від 06.04.2024 водій ОСОБА_1 06.04.2024 о 21 год. 13 хв. в смт. Нова Прага по вул. Козацькій, 55, керував транспортним засобом марки Daewoo Nubira, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1)

З долучених до матеріалів цієї справи відеозаписів, які було перевірено судом апеляційної інстанції на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та її відповідність вимогам закону, встановлено, що на відеозаписі зафіксовано рух транспортного засобу Daewoo Nubira, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та запропонував останньому пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився. Працівником поліції було роз`яснено водієві ОСОБА_1 , що якщо особа відмовляється на вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння, буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 2.5 ПДР, за що також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У ході спілкування з працівниками поліції, водій ОСОБА_1 не заперечував, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. (а.с.8)

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Крім того, як сам правопорушник, так і його захисник, фактичних обставин справи щодо вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, не оспорюють та не заперечують.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дані відеозаписів досліджених судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Nubira, державний номерний знак НОМЕР_2 , а також підтверджують факт відмови останнього від проходження перевірки на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, щодо можливості притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, апеляційний суд враховує наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,.

У той же час санкція частини 1 статті 130 КУпАП безальтернативно у виді основного стягнення встановлює штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вочевидь таке стягнення свідчить про підвищену суспільну небезпеку діяння, визначеного частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому законодавець установив, що виховання особи, яка вчинила таке правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами, неможливе в інший спосіб, незалежно від наявності чи відсутності обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Більше того, суд не вправі, при визнанні особи винуватою за ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.

Апеляційний суд звертає увагу, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення відсутній визначений законодавством механізм, який би дозволяв накладати стягнення за вчинені адміністративні правопорушення нижче визначеної санкцією відповідної статті Кодексу або замінювати стягнення на інше.

Щире каяття ОСОБА_1 , позитивні характеризуючі данні та інші обставини справи, враховані апеляційним судом.

Поряд з цим, апеляційний суд вважає, що при визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, яка визначає правила накладення стягнення, та застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке за своїм видом та розміром є законною та обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, та правильно застосовано стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Судом першої інстанції призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги захисника Бугайченко Т.А. про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 адвоката Бугайченко Т.А. залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.03.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.