Дата документу 03.04.2025
Справа № 334/2181/25
Провадження № 3/334/975/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Новікова Наталія Валеріївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.03.2025 року серія ЕПР1 №261267, 03.03.2025 15 год. 30 хв. м. Запоріжжя, проспект Соборний, 175, водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 110308 д.н.з НОМЕР_1 стосовно якого було встановлено тимчасове обмеження у праві керування ТЗ від 29.04.2024 року, провадження 3319653від 31.01.2017 р. виконавець Головко В.О.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що йому не було відомо, про те, що відносно нього було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом. Вказане твердження підтверджується і відеозаписом долученим до протоколу.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю складу правопорушення в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Так, ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражена у формі активних дій по керуванню транспортним засобом, а суб`єктивна сторонами вказаного правопорушення виражена у формі умислу. Тобто, склад вказаного правопорушення матиме місце лише за умови, що особа, відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, будучи обізнаною про встановлення відносно неї такого обмеження, свідомо, умисно здійснює керування транспортним засобом, у період дії відповідного тимчасового обмеження.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам надсилається сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, а також направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною 5 статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

У той же час, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження факту надсилання боржнику ОСОБА_1 копії постанови державного виконавця про тимчасове обмеження його у праві керування транспортним засобом.

Відповідно, перед судом не доведено факту обізнаності останнього про існування вказаної постанови та встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, а також того, що останній свідомо, умисно здійснює керування транспортним засобом, у період дії відповідного тимчасового обмеження.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що він не знав, що відносно нього була винесена постанова відповідно до якої було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.126 КУпАП, а тому приходить до переконання про необхідність закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 3 ст. 126, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

постановив:

Провадження відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: