Справа № 156/1028/24
Провадження № 3/156/15/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 (сел.Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 16.08.2024 о 14 год. 56 хв., у селі Колона по вул. Павлюка керував трактором Т-40 М, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння продився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря - нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №68 від 16.08.2024.

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані поліцейським, як порушення вимог п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник адвокат Колодійчук Н.В. подала заяву у якій зазначила, що ОСОБА_1 повністю визнає свою вину у вчиненні правопорушення, а тому просить не брати до уваги подані нею раніше письмові пояснення, а також пояснення, надані під час судового розгляду. Також просила розстрочити виплату штрафу на 10 частин, оскільки ОСОБА_1 не має змоги сплатити всю суму відразу.

Виходячи з положень ст.268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Таким чином, враховуючи встановлені законодавством строки для розгляду справ про адміністративні правопорушення, положення ст.268 КУпАП, а також подану захисником заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Колодійчук Н.В.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №002248 від 16.08.2024, який відповідає вимогам ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- результатом тестування ОСОБА_2 на алкоголь з приладу Drager Alcotest 6810, прилад АRАМ 3578, тест №2246, результат тесту 1.43% проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки трансопртного засобу не проводився у зв`язку з його відмовою від його проходження;

- висновком КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня» від 16.08.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 , на момент огляду, перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 1,81 % проміле;

- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, дослідженими у судовому засіданні, при перегляді яких обставини викладені у протоколі знайшли своє підтвердження.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Дотримання вимог закону при освідуванні ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння також підтверджується актом медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння №68 від 16.08.2024, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №5/3-2415. Окрім цього, надані під час судового засідання поліцейськими СРПП ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Петровською Юлією та Кузьмичем Іллею пояснення щодо процедури проходження ОСОБА_1 освідування на стан алкогольного сп`яніння цілком узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги ст.ст. 256, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

Згідно із п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і у їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_1 наявне порушення Правил дорожнього руху, яке зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.9.а ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

ОСОБА_1 отримував посвідчення тракториста -машиніста водія серії НОМЕР_2 , що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою.

Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, а також відомості про особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Положеннями ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Рішення про розстрочку виконується у частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Захисник Лемешка О.І. зазначав, що останній не має можливості одноразово сплатити штраф у розмірі 17000 грн.

Враховуючи наведені правопорушником обставини, розмір призначеного судом штрафу, суд дійшов висновку, що сплата штрафу у розмірі 17000 грн одним платежем становитиме для ОСОБА_1 надмірний тягар, а тому суд вважає за можливе розстрочити сплату штрафу рівними частинами на строк десять місяців.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст.5 вказаного Закону.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а тому, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 276, 279, 280, 283 285, 289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф сплатити за реквізитами: отримувач коштів: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0003001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Судовий збір сплатити за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Розстрочити виконання цієї постанови у частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на 10 (десять) місяців рівними частинами по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання постанови законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_1 про його обов`язок повідомляти Іваничівський районний суд Волинської області про здійснення сплати частини суми штрафу шляхом пред`явлення оригіналу відповідного документа.

Перебіг строку давності виконання постанови у частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в вигляді штрафу - протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Волинського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Суддя Н.Н. Комзюк