ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ХАРКОВА
Справа № 646/2946/25
Провадження № 3/646/1118/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 місто Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Іщенко О. В., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області з протоколом про адміністративне правопорушення громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 032801 від 02.04.2025 убачається, що 16.03.2025 приблизно об 11:00 годині за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку зі своєю дружиною, з якою розлучений, але мешкає разом, ОСОБА_2 , в ході якої погрожував їй фізичною розправою та ображав нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, в останньої піднявся тиск, розболілась голова. Вчинено повторно протягом року.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 032801 від 02.04.2025 уповноваженою особою Відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області додано пояснення ОСОБА_2 ; заяву ОСОБА_2 на ім`я начальника Відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Зіненка І.; пояснення ОСОБА_1 ; копію постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.01.2025.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за вчинення стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони даного правопорушення є діяння (будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, в тому числі погрози та образи), його шкідливі наслідки (шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка була завдана) та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Пунктом 3) частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 14) частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм убачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою настання фізичної або психологічної шкоди.

Отже, обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема у виді завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до канцелярії суду заяву, в якій зазначив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнає повністю, з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 032801 від 02.04.2025, згоден; просив розгляд справи здійснити без його участі.

Відповідно до положень статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Ураховуючи викладене, суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 032801 від 02.04.2025 встановлено, що 16.03.2025 приблизно об 11:00 годині за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку зі своєю дружиною, з якою розлучений, але мешкає разом, ОСОБА_2 , в ході якої погрожував їй фізичною розправою та ображав нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, в останньої піднявся тиск, розболілась голова. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад аудіо/відео фіксацією), що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

У поясненнях, наданих начальнику ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області Зіненку І., потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що дійсно мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 . Останнім часом ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями та вчинив з нею сварку. 16.03.2025 приблизно об 11:00 годині ОСОБА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, знову вчинив сварку на побутовому рівні, в ході якої він висловився у її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Після цієї сварки їй стало зле, а саме розболілась голова та піднявся тиск.

З пояснень ОСОБА_1 від 02.04.2025 убачається, що 16.03.2025 приблизно об 11:00 годині він знаходився за місцем мешкання та був в нетверезому стані. В цей час на побутовому рівні він вчинив сварку зі своєю дружиною, ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Суд зауважує, що суперечка, про яку йде мова у зазначеному вище протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не охоплюється диспозицією статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб, визначених статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», автоматично не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки ці дії неминуче мають створити наслідки, а саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи малолітньої чи неповнолітньої.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтвердили, що дії ОСОБА_1 завдали шкоду психічному або фізичному здоров`ю потерпілої, як-то: довідка з медичної установи, висновок лікаря, висновок за результатами психологічної експертизи, докази підтвердження факту звернення за психологічною допомогою до фахового спеціаліста тощо.

Окремо суд зауважує, що для кваліфікації дій особи саме за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язковою умовою є вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, однак, як убачається з матеріалів справи, потерпілою є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, суд уважає, що докази, які містяться у справі, не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, яке ставиться йому в провину, і це при тому, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку, що належні, допустимі та достатні докази, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні.

Ураховуючи наведене вище, керуючись статтями 173-2, 247, 251, 254 та 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обставини якого зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 032801 від 02.04.2025, закрити відповідно до пункту 1) статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя О. В. Іщенко