Справа № 694/951/25
Провадження № 3/694/344/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Кравченко Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої продавцем у магазині «М`ясорубка», проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 027951 від 10.03.2025 року приблизно о 20 год. 00 хв. 10.03.2025 року ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювалася нецензурною лайкою, внаслідок чого було завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілого. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та просила закрити провадження у справі в зв`язку з тим, що вона не вчиняла адміністративне правопорушення. Пояснила, що в березні 2025 року вона проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . На даний час вони припинили спільне проживання та подали заяву про розірвання шлюбу до РАЦСу. Ввечері 10.03.2025 року між ними дійсно відбувся конфлікт. Її чоловік ОСОБА_2 прийшов додому у нетверезому стані та став поводити себе агресивно, ображав її словесно та штовхав. В ході конфлікту до неї зателефонував її знайомий ОСОБА_3 , який почувши по телефону що між нею та чоловіком відбувається сварка, приїхав, щоб її забрати з дому. Вона не просила про допомогу, однак ОСОБА_4 приблизно о 22 год. 30 хв. приїхав до місця їхнього з ОСОБА_2 проживання та став стукати в двері. ОСОБА_2 почувши, що в двері стукають, викликав поліцію. При цьому ОСОБА_5 також здійснив виклик поліції з невідомих причин. Жодних погроз на адресу свого чоловіка вона не висловлювала, а лише кілька разів вигукнула образливі слова на його адресу у відповідь на його образи. В той вечір було складено протоколи відносно чоловіка ОСОБА_2 та відносно неї за вчинення домашнього насильства, хоча вона вважає себе потерпілою стороною.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що її вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не доведена з огляду на наступне.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального,

психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під психологічним насильством у сім`ї розуміється насильство, пов`язане із дією одного члена сім`ї на психіку іншого шляхом словесних образ, погроз, переслідування, яким умисно спричиняється емоційна невпевненість та нездатність себе захистити, чим завдається або може бути завдана шкода психічному здоров`ю особи.

Суд наголошує, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції даної статті дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, отже обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП є умисні дії або бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Оскільки умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру є обов`язковим елементом об`єктивної сторони, відповідні фактичні обставини підлягають обов`язковому детальному опису в протоколі, а також доказуванню в судовому засіданні.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених уст. 258 КУпАП.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , однак в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні докази факту вчинення останньою домашнього насильства, відсутні відомості щодо завдання чи можливості завдання шкоди психічному чи фізичному здоров`ю потерпілого.

Складений протокол містить відомості про те, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювала погрози на адресу ОСОБА_2 та ображала його нецензурною лайкою. Однак як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_1 , ввечері 10.03.2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся конфлікт, в ході якого до ОСОБА_1 зателефонував її знайомий ОСОБА_3 , та почувши під час телефонної розмови сварку між ними, приїхав до місця їх спільного проживання з двома невідомими особами та хотів потрапити до квартири.

Згідно з протоколом прийняття заяви від 10.03.2025 року о 23 год. 30 хв. було прийнято заяву від ОСОБА_2 про те, що його дружина ОСОБА_1 викликала на нього невідомих людей та погрожувала йому.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 10.03.2025 року вбачається, що о 19 год. 00 хв. ОСОБА_2 почав виражатися нецензурною лайкою на її адресу та штовхнув її. Після чого викликав поліцію.

З письмових пояснень ОСОБА_6 вбачається, що о 20 год. 10.03.2025 року до нього зателефонувала знайома ОСОБА_1 та повідомила, що її чоловік ОСОБА_2 погрожує їй та наносить тілесні ушкодження. Дану сварку він чув по телефону та виїхав до м. Звенигородки, щоб допомогти ОСОБА_1 . Приїхавши за місцем проживання ОСОБА_1 він постукав у двері, за якими чув сварку та погрози чоловіка. Оскільки ОСОБА_2 заборонив ОСОБА_1 відчиняти двері, то він здійснив виклик поліції для врегулювання питання.

Таким чином, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що саме ОСОБА_2 почав сварку зі своєю дружиною, в ході якої ображав її нецензурною лайкою та вчиняв насильство психологічного характеру. При цьому ОСОБА_1 , з метою захисту, також відповідала йому нецензурною лайкою та повідомила про конфлікт своєму знайомому ОСОБА_7 , який приїхав для вирішення ситуації до місця їх проживання та викликав поліцію.

Відомостейпро те, що ОСОБА_1 вчинялися насильницькі дії психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, що є необхідною умовою наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не встановлено.

Суд, розглядаючи справу, повинен дослідити докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суд вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законом. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає як важливий юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення щодо порушення громадського порядку та безпеки (ст. 254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адмінвпливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.01.2020 (справа №545/744/19), факт сварок і непорозумінь між подружжями на побутовому рівні свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факт вчинення особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП поза розумним сумнівом, а тому суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 173-2 ч.1, ч.2 ст.247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Т.М. Кравченко