П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Назарьова Л. В, розглянувши матеріали, які надійшли відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч. 1 ст. 184 кодексу України про адміністративні правопорушення

Встановив:

ОСОБА_1 14 березня 2025 року ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній 14 березня 2025 року самостійно пішов із дому з с. Грицаївка Полтавського району Полтавської області та не повернувся додому, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, однак від неї до суду надійшла телефонограма, в якій остання прохала розглянути справу без її участі. Вину у вчиненому визнала повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до таких висновків.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 317076 від 02 квітня 2025 року, рапортом працівника поліції, матеріалами кримінального провадження та постановою про закриття кримінального провадження від 28.03.2025 року.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Об`єктивну сторону характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника: діяння, його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб вчинення правопорушення.

Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, статтями 150 та 180 Сімейного кодексу України.

За приписами ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, оскільки вона неналежно виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання неповнолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через те, що останній 14.03.2025 року зник з місця проживання та був доставлений додому працівниками поліції з іншого населеного пункту.

При цьому статтею 22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Із врахуванням конкретних обставин та характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, яка вину у вчиненому визнає та готова понести за це відповідальність, тому вважаю можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись статтями 22, 184, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі ч.1 ст. 184 КУпАП, із застосуванням ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності та піддати усному зауваженню.

Провадження по справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя