Справа № 711/770/25
Номер провадження 3/711/332/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, що надійшли з Черкаського районного управління поліції в ГУНП Черкаській області (протокол серії ВАД №438006 від 21.01.2025 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, протокол серії ВАД №438070 від 14.03.2025 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, протокол серії ВАД № 690886 від 14.03.2025 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП) про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП у матеріалах відсутні,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 21 січня 2025 року, близько 18:00 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив психологічний тиск відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За вказані дії щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене

ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП.

Крім того, 24 лютого 2025 року, близько 09 год. 00 хв, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно тещі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: умисно пошкодив електролічильник та електропроводку, чим позбавив можливості користуватися електроенергією. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП.

Також ОСОБА_1 , 24.02.2025, близько 08:10 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , переслідував, кричав та хапав за руки свою доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173- 2 КУпАП.

Вказані вище матеріали складені відносно однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд,тому можуть бути об`єднані та розглядатися з дотриманням вимог ст. 36 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 на призначені дати судового розгляду 13.02.2025, 26.02.2025, 14.03.2025 та 31.03.2025, не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, підтвердженням чому є довідки про доставку повідомлень у додаток «Viber» на номер телефону, зазначений особою при складанні протоколу. Крім того, за наявною в матеріалах справи поштовою адресою ОСОБА_1 суд направляв судову повістку, однак конверт повернувся без отримання ОСОБА_1 , з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». З огляду на те, що відомості про особу порушника, в тому числі про засоби зв`язку із ним, органам поліції надає сама особа, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про ухилення ОСОБА_1 від явки до суду, при цьому причин неявки суду він не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не заявляв.

Згідно з ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП, розглядаються у триденний строк.

За наведених обставин суддя мав вжити всіх заходів для вирішення справи у строки, визначені КУпАП, і без порушення прав і гарантій, якими користується ОСОБА_1 .

Верховний Суд у п. 34 постанови від 12.03.2019 у справі №М910/9836/18 зазначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у розгляді справи.

З огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Суддя звертає увагу, що правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не входять до категорії правопорушень, у яких присутність у судовому засіданні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою (ч. 3 ст. 268 КУпАП).

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ОСОБА_1 під час складання протоколів про адміністративні правопорушення був повідомлений працівниками поліції про направлення матеріалів щодо нього на розгляд до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

За таких обставин, враховуючи, що клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надійшло, а також з урахуванням того, що йому було достовірно відомо про перебування матеріалів щодо нього у провадженні суду, суддя вважає за можливе розглянути справу про адміністративні правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .

Суд також викликав для надання пояснень потерпілих: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 в судовому засіданні 26.02.2025 пояснила, що із ОСОБА_1 шлюб розірваний у 2019 році, однак з 2020 року і до 2024 року вони знову проживали однією сім`єю в її квартирі АДРЕСА_4 , яка придбана до шлюбу і є її власністю. За цей час у них народився син ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Також мають спільну доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Починаючи з 2022 року, стосунки між подружжям значно погіршились, чоловік допускав фізичне насильство щодо неї у вигляді ударів, ляпасів, жбурляв у неї речі. Із 2024 року разом не проживають, вона з дітьми мешкає у своїй квартирі АДРЕСА_4 . Останні кілька місяців ОСОБА_1 систематично здійснює на неї психологічний тиск через уявні ревнощі, шукає докази її зради, тероризує постійними візитами, залякує по телефону та при особистих зустрічах, висловлює у мобільних дзвінках та повідомленнях погрози, проникає у квартиру проти її волі, зламує замки на вхідних до квартири дверях, електричну проводку, пошкоджує речі у квартирі, вимагає, щоб вони знову жили разом, налаштовує проти неї дітей. Під час сварок з нею агресивний, постійно нецензурно висловлюється та ображає у присутності дітей. Неадекватну поведінку ОСОБА_1 пояснює вживанням ним наркотичних речовин протягом останніх трьох років, після виявлення цього факту вона остаточно припинила з ним відносини. 21.01.2025, близько 18:00 години, ОСОБА_1 прийшов до її місця проживання та вчинив сварку, в ході якої виражався нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою, вживав фрази: «Ти жити не будеш».

Також ОСОБА_2 повідомила, що постійно зверталася до поліції щодо таких дій ОСОБА_1 . Після випадку 21.01.2025 він ще неодноразово приходив до неї додому, пошкоджував вхідні замки, вчиняв конфлікти, навіть забрав її телефон, лякає дітей, змушує старшу доньку стежити за нею і доповідати йому про всі її дії. Одного разу проник до квартири вночі, чим дуже її налякав. На цей час вона разом з дітьми перебуває в Муніципальному кризовому центрі, оскільки не може знаходитись вдома через постійний страх, а також тому, що в черговий раз він пошкодив електрощиток до квартири, через що в ній знову відсутнє світло. Він також постійно за нею слідкує, переслідує її, зустрічає біля будинку чи в під`їзді. Через такі дії ОСОБА_1 вона постійно відчуває напругу, стрес, тривогу, страх за себе і дітей.

Під час надання пояснень потерпіла часто не могла стримати емоції та сльози, демонструвала ознаки відчаю, страху, пригнічення, безпорадності, тривоги, тремтіння голосу, визирала у вікно перевірити чи не знаходиться біля приміщення суду ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 в судовому засіданні 31.03.2025 повідомила про постійні агресивні дії її колишнього зятя ОСОБА_1 щодо її доньки ОСОБА_2 , які полягають у переслідуваннях, залякуванні, висловленні погроз фізичного впливу, образ і нецензурної лексики. Через побоювання доньки за власну безпеку і безпеку дітей, ОСОБА_3 періодично вимушена залишатися в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , щоб не залишати їх на самоті. У період, коли донька перебувала в центрі захисту жертв домашнього насильства, ОСОБА_3 проживала її квартирі. Крім того, ОСОБА_1 постійно пошкоджує електрокабель в щитовій коробці біля квартири її доньки, а також зламує дверний замок на дверях до тамбуру та вхідних дверях до квартири, відірвав камеру відеоспостереження в тамбурі. Тільки за період із 17 по 27 лютого 2025 року він близько 10 разів вчиняв такі дії, після чого тікав, тому на місці поліція його виявити чи затримати не змогла. Через такі дії ні ОСОБА_3 , ні її донька не можуть залишити квартиру без нагляду і мають постійно в ній перебувати, оскільки побоюються за безпеку і схоронність житла. Крім того, основний замок у вхідних дверях до квартири ОСОБА_6 зламати чи витягти не може, але пошкодив настільки, що замок відчиняється тільки зсередини, що потребує постійної фізичної присутності когось із них у квартирі, що дуже обмежує їх з дочкою у побуті. Причину, чому саме ОСОБА_1 вчиняє такі дії, пояснити не може, однак, на її переконання, він має залежність від наркотичних речовин, що пояснює його неадекватну поведінку, спрямовану не тільки на колишню дружину, а й на старшу доньку ОСОБА_7 , яку він підстерігає біля школи та у під`їзді їхнього будинку. Нещодавно налякав ОСОБА_7 і забрав у неї рюкзак із шкільним приладдям і підручниками, який досі не повернув. 24.02.2025 ситуація з електропостачанням в квартирі дочки повторилася, ОСОБА_3 саме перебувала в квартирі, коли виявила, що знову не вмикається світло. Перевіривши електрощитову в коридорі біля квартири, вони з дочкою виявили перерізаний провід, який дочка сфотографувала. Впевнена, що пошкодив провід саме ОСОБА_6 , оскільки раніше він, не ховаючись, вчиняв такі дії. Ситуація з електропостачанням змушує їх нести додаткові витрати на виклик електрика для усунення несправностей, що коштує разово 500 грн.

Неповнолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в судовому засіданні 31.03.2025, у присутності матері ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_3 , пояснила, що 24.02.2025 до школи її привіз дідусь, і коли вона з протилежного боку вулиці почала йти в бік школи, до неї підбіг батько ОСОБА_1 , почав кричати, вигукувати її ім`я і хапати за руки, не пояснюючи чого хоче. Своїми діями він її дуже налякав, тому вона втекла до школи. Щоб уникнути зустрічей з батьком, привозить її до школи і забирає після уроків дідусь. Думає, що інші діти також бачили цей інцидент, але в школі вона його не обговорювала. Підтвердила, що батько часто пошкоджує електромережу, від чого у квартирі зникає світло.

ОСОБА_2 в засіданні 31.03.2025 також підтвердила той факт, що колишній чоловік зустрів біля школи і налякав дочку ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вона повідомила класного керівника дочки про складну ситуацію в родині і попередила, щоб ОСОБА_1 не допускали в приміщення школи, а ОСОБА_7 не відпускали додому без супроводу дідуся або когось іншого з родичів. Додала, що ОСОБА_1 має кілька різних номерів телефону, в тому числі , з яких постійно телефону і пише їй та дочці, вимагаючи, щоб остання розповідала що робить і куди ходить мама. Дійшло до того, що ОСОБА_1 пропонує повернути рюкзак дочки в обмін на інформацію про маму. Психологічно змучена ситуацією, що склалася, ОСОБА_2 має намір змінити місце проживання і виїхати якнайдалі від колишнього чоловіка, можливо навіть за межі держави.Рішенням Придніпровського районного суду від 25.03.2025 стосовно ОСОБА_1 видано обмежувальний припис на заборону перебування у місці її проживання та наближення на відстань менше 50 метрів до місця її проживання або перебування. Також вона очікує засідання 02.04.2025 служби у справах дітей щодо ситуації, що склалась у їхній сім`ї.

Заслухавши потерпілих: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під фізичним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Під економічним насильством розумієтьсяформа домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Суддя вважає, що термін «погроза» у статті 173-2 КК не визначає певної форми такої погрози. Загрозу потерпіла від домашнього насильства особа може відчувати за сукупності обставин, у яких вона опинилася, навіть за відсутності прямо висловлених погроз застосувати насильство. Також і безпорадність може випливати з сукупності багатьох обставин, включаючи як зовнішні фактори, так і емоційний стан потерпілої, зумовлений, серед іншого, її віком, попереднім досвідом відносин з особою, яка чинить щодо неї домашнє насильство, тощо.

Пояснення потерпілої, її матері та дочки є послідовними, логічними, взаємопідтверджуючими і такими, що детально описують поведінку і діяння ОСОБА_1 , та підтверджують пануючу в сім`ї атмосферу напруги, страху і домашнього насильства, за якої порушник, який її викликав, навіть не має потреби вдаватися до фізичного насильства чи прямо виражених погроз насильством. Суддя звертає увагу, що психологічний стан потерпілих, зокрема дитини, свідчить про глибокі душевні хвилювання, пригніченість, страх, переживання постійного стресу. Ураховуючи особи потерпілих, в першу чергу ОСОБА_2 , умови її проживання, неодноразове застосування психологічного і економічного насильства та погроз щодо неї, матері та старшої доньки, наявність двох неповнолітніх дітей і нездатність її як матері їх захистити, безрезультатну спробу знайти захист у правоохоронних органів (що жодним чином не змінило їхнє становище), неможливо заперечити, що потерпілі перебували і перебувають в безпорадному стані, що змусило ОСОБА_2 переховуватися від колишнього чоловіка в центрі допомоги жертвам домашнього насильства. Повторювані погрози та залякування з боку ОСОБА_1 не могли не створити у неї відчуття постійної напруги та загрози застосування насильства у майбутньому, якщо останній не зможе контролювати свою поведінку.

З огляду на викладене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні 21 січня 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

-протоколом прийняття від ОСОБА_2 заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.01.2025 щодо вчиненого ОСОБА_1 психологічного насильства, лайки та погроз;

-письмовим поясненням потерпілої ОСОБА_2 від 21.01.2025 про конфліктну ситуацію, спровоковану ОСОБА_1 ;

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 438006 від 21.01.2025 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

-копією тимчасового заборонного припису від 21.01.2025 про 3-денну заборону в будь-який спосіб контактувати із потерпілою особою.

За клопотанням потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні 26.02.2025 оголошувалася перерва для скерування запиту до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про надання інформації про кількість звернень ОСОБА_2 до органів поліції щодо випадків домашнього насильства, вчинених колишнім чоловіком. У відповідь Черкаським РУП ГУНП в Черкаській області 07.03.2025 повідомлено, що ОСОБА_2 зверталася на спеціальну лінію «102» УОАЗОР ГУНП в Черкаській області з повідомленнями про вчинення колишнім чоловіком ОСОБА_1 домашнього насильства щодо неї 21.12.2024, 23.01.2025, 13.02.2025, 18.02.2025 та 26.02.2025. Вказані повідомлення зареєстровані в ЄО, проводиться перевірка. Зі змісту заяв вбачається, що колишній чоловік ймовірно у стані наркотичного сп`яніння неодноразово пошкоджував замок на вхідних дверях та кабель електропостачання, висловлює погрози та образи. Повідомлення за 26.02.2025 стосується здійснення на ОСОБА_2 психологічного тиску шляхом переслідування у приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси.

Суддя зауважує, що в засіданні 26.02.2025 ОСОБА_2 дійсно повідомляла, що бачила колишнього чоловіка біля приміщення суду, вважала, що він її переслідує, непокоїлась як їй безпечно залишити приміщення суду, щоб ОСОБА_2 не вистежив, куди вона потім прямуватиме, і не з`ясував, що вона перебуває в центрі для жертв домашнього насильства. При цьому суддя констатує, що сам ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Також ОСОБА_2 в засіданні 31.03.2025 надала для ознайомлення оригінали та долучила до справи копії: рішення Придніпровського районного суду від 25.03.2025 про видачу щодо ОСОБА_1 обмежувального припису терміном на 6 місяців із забороною наближатись до місця проживання ОСОБА_2 ; фотозображення пошкоджених дверних замків та самі замки в кількості 7 шт; роздруківки скріншотів переписки із ОСОБА_1 у додатку «Viber» з найменуванням абонента «Денис», які містять в адресу потерпілої образливі вислови та нецензурну лексику, погрози зламати замок, відключити світло та інтернет, твердження про подружню невірність і неконтрольованість поведінки.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 173-2 КУпАП, 24 лютого 2025 року, підтверджується:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 438070 від 14.03.2025;

-протоколом прийняття від ОСОБА_3 заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.02.2025 щодо факту пошкодження колишнім зятем ОСОБА_1 електропроводів біля щитка в 1 під`їзді будинку АДРЕСА_5 та вхідного замка до дверей квартири;

-письмовим поясненням ОСОБА_3 від 24.02.2025 про чергове пошкодження ОСОБА_1 електрокабеля в щитовій та замка на вхідних дверях до квартири;

-електронним рапортом старшого інспектора чергової частини сектору моніторингу ЧРУП ГУНП в Черкаській області Чуприни С. О від 24.02.2025 про надходження на лінію 102 повідомлення від ОСОБА_3 про пошкодження ОСОБА_1 протягом чотирьох днів майна, електропостачання до квартири.

Крім того, потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні надала суду фотознімки, на яких зафіксовано пошкодження електрокабелю на щитку електропостачання до її квартири.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні 24 лютого 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, органом, уповноваженим на складання протоколу, надано:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 690886 від 14.03.2025;

-протокол прийняття від ОСОБА_4 усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 24.02.2025 про те, що батько ОСОБА_1 переслідував її та хапав за руки;

-письмове пояснення ОСОБА_4 від 24.02.2025, яке аналогічне наданому нею у судовому засіданні;

-письмове пояснення свідка ОСОБА_3 від 24.02.2025 про вчинення щодо ОСОБА_4 домашнього насильства, що полягало у переслідуванні, хапанні за руки;

-електронний рапорт старшого інспектора чергової частини сектору моніторингу ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 від 24.02.2025 про встановлення факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо своєї доньки ОСОБА_4 .

Також в судовому засіданні матір`ю неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 надано для ознайомлення оригінал та долучено до справи копію талону-повідомлення ЧРУП ГУНП в Черкаській області від 24.03.2025 про прийняття від ОСОБА_2 повідомлення про вчинений ОСОБА_1 напад на доньку ОСОБА_7 біля під`їзду будинку і відібрання у неї речей; паспорта ОСОБА_4 ; психологічного висновку спеціаліста за результатами психодіагностичного обстеження щодо психоемоційного стану дитини ОСОБА_4 від 25.03.2025, відповідно до якого у ОСОБА_4 є ознаки гострої реакції на стрес у зв`язку з травматичним досвідом взаємодії з батьком. Дитина перебуває в емоційно напруженому стані, спричиненому, з її слів, переслідуванням з боку батька, що впливає на її поведінку, емоційну стабільність та відчуття безпеки. Високий рівень страху, тривоги, емоційної напруги може негативно впливати на її психоемоційний стан, навчання та соціальні взаємини.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Дослідивши докази, оцінивши їх відповідно до ст. 252 КУпАП, суд вважає, що вина

ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, доведена повністю.

Вирішуючи питання чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, суд виходить з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин не вбачає.

Як визначено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачене стягнення у виді накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо працевлаштування ОСОБА_1 , тому суд вважає недоцільним застосування для його виправлення стягнення у виді штрафу, навіть в мінімальному розмірі, оскільки існують обґрунтовані ризики, що призначене судом стягнення не буде виконане.

Оскільки ОСОБА_1 ухилився від прибуття до суду для розгляду адміністративних справ, суддя має обґрунтовані підстави очікувати його ухилення і від такого стягнення як громадські роботи.

Отже, враховуючи обставиниі характер вчинених правопорушень, їхню неодноразовість і однотипність, особу порушника, ступінь його вини, сімейний та майновий стан, створення ним нестерпних та психологічно напружених умов проживання для близьких родичів колишньої дружини, неповнолітніх дітей та колишньої тещі, беручи до уваги ступінь його вини, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 найсуворіше адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Саме таке стягнення буде доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 283 КУпАП суд у постанові у справі про адміністративне правопорушення має вирішити питання про необхідність або відсутність необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39--1 цього Кодексу. При розгляді цього питання, суд бере до уваги думку потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які просили накласти на порушника найбільш суворе стягнення у виді адміністративного арешту, оскільки, на їхню думку, тільки такий вид стягнення матиме хоч якийсь виховний вплив на порушника, а також факт вчинення адміністративного правопорушення щодо неповнолітньої доньки порушника - ОСОБА_4 , та негативні для неї наслідки дій ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суддя вважає за доцільне в порядку, визначеному ст. 39-1 КУпАП та Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», направити ОСОБА_1 до Черкаського міського центру соціальних служб Черкаської міської ради в м.Черкаси для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

При цьому, у разі неявки для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за непроходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн., оскільки матеріали справи не містять доказів для його звільнення від сплати цього збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 279, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали № 711/770/25, провадження № 3/711/332/25; № 711/2139/25, провадження № 3/711/716/25; № 711/2141/25, провадження № 711/717/25, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши йому номер 711/770/25.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і, з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді 10 (десяти) діб адміністративного арешту.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору: одержувач платежу ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації 22030106.

Направити ОСОБА_1 , для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці, до Черкаського міського центру соціальних служб Черкаської міської ради в м. Черкаси згідно з порядком, передбаченим Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Контроль за виконанням постанови в частині проходження ОСОБА_1 програми для кривдників покласти на Черкаське районне управління поліції в ГУНП Черкаській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 КУпАП постанова про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

Копію постанови для виконання направити до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко