Справа № 149/501/25
Провадження №3/149/331/25
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Робак М.В., розглянувши матеріали, що надійшли від БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина Грузії, паспорт громадянина Грузії № НОМЕР_1 , не працюючого, одруженого, на утримані якого перебуває двоє неповнолітніх дітей, проживаючого у АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И ЛА :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№239208, 05.02.2025 о 14:44 год. в м. Хмільник, по вул.Соломії Крушельницької, 18 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Фольцваген номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей,які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, підвищенна активність, жвавість рухів.Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився,чим порушив п. 2.5 ПДР .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, адвокат Костюк С.М. подав клопотання в якому просить закрити провадження у справі у зв`язку із відустністтю події та складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із наступним.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із відозапису долученого до матеріалів справи ОСОБА_1 не заперечував керування ним транспортним засобом, зазначаючи, що він їхав позаду працівників патрульної поліції, а тому вони не могли бачити порушення ним правил дорожнього руху. При цьому, заперечуючи факт порушення ним ПДР. Також при спілкуванні з працівниками поліції він відмовився проходити огляд на стан нарктоичного сп`яніння.

Відповідно до ст.35 ЗУ "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Однак, жодних доказів, що ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку із порушенням ним правил дорожнього руху матеріали справи не містять.

При цьому, з відеозапису убачається, що працівниками чітко не повідомлено про причини зупинки особи, оскільки спочатку мова йшла про невключення покажчика повороту, а потім зазначалось що лише у зв"язку з необхідністю перевірки документів.

Отже, встановити причину зупинки транспортного засобу працівниками поліції, суду не вдалось.

Крім того, стосовно ОСОБА_1 винесено постанову від 05.02.2025 року у зв`язку із керуванням ним о 15.27 год трансопртним засобом за відсутності посвідчення водія відповідної категорії, тобто після складення протоколу за ст. 130 КУПАП, однак повторно адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП не складався, що викликає сумніви щодо підозри працівників поліції у наявності у водія ознак наркотичного сп"яніння.

В направлені на огляд водія транспортного засобу працівниками поліції вказано ознаки наркотичного сп`яніння такі як звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, неприродна блідість обличчя, проте такі ознаки не встановлювались та особі не були оголошені.

Отже, ОСОБА_1 не було відомо у зв"язку з чим йому необхідно пройти медичне освідування.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою якою ведеться провадження.

Згідно вимог п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 року № 1376 у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Відповідно до відеозапису з нагрудних камер працівників поліції , вбачається, що під час складення протоколу, перекладача працівниками поліції залучено не було. Матеріали справи містять відомості про те, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності може не розуміти українську мову. Однак, працівники поліції при спілкуванні з громадянином Грузії, не з"ясувавши рівень володіння ним української мови, спілкувалися з ним українською мовою. Не роз"яснили працівники поліції особі і наслідки його відмови від проходження освідування, передбачені законодавством.

Про те, що ОСОБА_1 не володіє на достатньому рівні знаннями української мови свідчить відеозапис на якому ОСОБА_1 звертається до особи, яка зупинилась біля працівників поліції, з проханням роз"яснити ситуацію. При цьому свідок запитавши за яке саме правопорушення відбувається складання адміністративних матеріалів, поліцейські змовчали факт складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, та повідомили що їх спілкування з ОСОБА_1 пов`язане лише з перевіркою документів останнього.

У справі «Кускані проти Сполученого Королівства» (Cuscani v United Kingdom), 32771/96, 24 вересня 2002 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) став на бік заявника, констатував порушення Конвенції, вказав, що обвинувачений навіть проживши кілька років в Сполученому Королівстві, недостатньо добре розумів англійську мову, внаслідок чого у нього виникли реальні труднощі в розумінні суті пред?явленого йому звинувачення. Інформація про звинувачення має надаватися особі мовою яку він розуміє, якщо особа не володіє мовою, що використовується і не розуміє її документ, що містить звинувачення, повинен бути перекладений, мовою зрозумілою обвинуваченому (рішення ЄСПЛ Хермі проти Італії, Велика палата Європейського суду (2006) §68).

За наведеного вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянина Грузії ОСОБА_1 працівниками поліції було свідомо порушено права останнього, зокрема, в частині складення протоколу без участі перекладача та ознайомлення з іншими документами рідною мовою, не роз?яснено йому належним чином права та обов`язки, наслідки відмови.

Обов?язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Марина РОБАК