П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2025 Справа №607/6153/25 Провадження №3/607/2815/2025

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №423868 від 20.03.2025 стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №423868 від 20.03.2025: «19.03.2025 о 18:00, ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилася від виконання передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у розпиванні алкогольних напоїв у його присутності.

Окрім того, у протоколі вказано, що ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП 30.12.2024.»

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.

Про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала, що відповідно до положень ст.268 КУпАП не перешкоджає її розгляду.

Дослідивши адміністративні матеріали, приходжу до таких висновків.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ст. 245 КУпАП.

Частина 1 ст.184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 вищевказаної статті передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Слід зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, уповноваженою особою долучено ряд документів, зокрема:

- рапорт поліцейського офіцера громади Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 20.03.2025, зі змісту якого вбачається, що 19.03.2025 о 18:00 ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні гуртожитку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де розпивала алкогольні напої, а саме горілку в присутності своєї дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим своїми діями порушила вимоги ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства». Вищевикладений факт підтверджується поясненням відібраним у гр. ОСОБА_3 однак від дачі пояснення ОСОБА_1 відмовилася в категоричній формі, не повідомивши нате реальної причини;

Водночас, заначаю, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Про це зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові по справі №524/4668/17.

- протокол прийняття заяви та копію письмових пояснень від ОСОБА_3 від 19.03.2025, зі змісту яких вбачається, що 19.03.2025 о 18:00 ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Золотогірська 2, де розпивала алкогольні напої, а саме горілку в присутності своєї дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо письмових пояснень ОСОБА_3 від 19.03.2025, звертаю увагу, що такі пояснення не є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки їх зміст та достовірність перевіряються судом у судовому засіданні.

- копію паспорта ОСОБА_1 та свідоцтва про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2

- копію відеозапису із нагрудних камер працівників поліції.

Разом із тим, зазначаю, що зі змісту вказаного відеозапису вбачається, що жодного відношення до матеріалів справи про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, даний відеозапис не містить.

Натомість відображає інформацію про те, що працівник поліції прийшов до невідомої квартири, щоб повідомити про те, що стосовно особи винесено постанову та застосовано адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту, однак невідома жінка повідомляє, що цього чоловіка немає вдома.

Жодних інших доказів, які б всебічно, повно та об`єктивно висвітлювали обставини зазначеної справи про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Також до матеріалів не долучено копії постанови суду від 30.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП, про яку зазначено у протоколі серії ВАД №423868.

Винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачиться на користь особи.

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, сукупністю матеріалів, досліджених у даній справі про адміністративне правопорушення, не доведено поза всяким розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, що свідчить про відсутність в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Відтак, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 184, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П.П. Гуменний