Справа № 953/1495/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2025 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Колесник С.А., розглянувши в приміщенні Київського районного суду м. Харкова справу про адміністративне правопорушення, яке надійшло з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , який згідно складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №899677 від 10.02.2025, 10.02.2025 о 11:07 год. у м. Харкові. пров. 1-й Лісопарківський, 5, водій виїзджаючи з прилеглої території на авто HYNDAI TRAJET, НОМЕР_3 , та перетинаючи її для повороту ліворуч не надав дорогу авто CHEVROLET AVEO НОМЕР_4 яке їхало по ній ліворуч, та допустив зіткнення. Внаслідок чого авто отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п.п. 10.2 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судове засідання водій ОСОБА_1 не з`явився, викликався належним чином (а.с. 9, 18, 37).

При цьому, 25.03.2025 до канцелярії суду від представника ОСОБА_1 адвоката Антоненка І.М. надійшло клопотання про закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення вимог п. 10.2 ПДД України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Клопотання обгрунтовує тим, що відповідно до п. 10.2 Правил дорожнього руху України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає. Так, як вказує представник, ОСОБА_1 не виїжджав на вул. Лісопарківську м. Харкова ні з житлової зони, ні з дворів, ні з місць стоянки, ні з автозаправних станцій, ні з інших прилеглих територій, а рухався виключно по вул. Старошишківській, а тому на вищезазначеному перехресті мав перевагу в русі перед автомобілем CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням гр. ОСОБА_2 , а тому фізично не міг порушити пункт ПДР України, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 899677 від 10.02.2025 року. Крім того, відповідно до відповіді, яка надійшла від УПП в Харківські області ДПП від 17.03.2025 за № 165аз/41/14/02-2025 на адвокатський запит за № 1403/25 від 14.03.2025, зазначено, що «виїздом на місце, екіпажом патрульної поліції було встановлено, що на перехресті вулиці Лісопарковій та вулиці Старошишківській технічні засоби організації (регулювання) дорожнього руху, а саме знаки пріоритету, що визначають черговість проїзду транспортних засобів на даному перехресті відсутні, а тому проїзд вищезазначеного перехрестя здійснюється відповідно до розділу 16 вищезгаданих Правил.». При цьому, підпунктом 1 п. 16.12 ПДР України передбачено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_1 їхав по вул. Старошишківській на нерегульовану перехресті рівнозначних доріг, тому він не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення за порушення вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена 124 КУпАП.

Тобто, на його думку, в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, таким чином ця обставина виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, а тому відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Антоненко І.М. підтримав подане 25.03.2025 клопотання, посилаючись на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та відсутність доказів щодо вчинення такого правопорушення в матеріалах справи.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, вважаючи, що саме ОСОБА_1 порушив ПДР України.

Заслухавши клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Антоненко І.М., пояснення потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином вказані в протоколі про адміністративне правопорушення дані не відповідають фактичним обставинам справи.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ст. 124 КУпАП за порушення п. 10.2 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 10.2 Правил дорожнього руху, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №899677 від 10.02.2025, 10.02.2025 о 11:07 год. у м. Харкові. пров. 1-й Лісопарківський, 5, водій ОСОБА_1 виїжджаючи з прилеглої території на авто HYNDAI TRAJET, НОМЕР_3 , та перетинаючи її для повороту ліворуч не надав дорогу авто CHEVROLET AVEO НОМЕР_4 , яке їхало по ній ліворуч, та допустив зіткнення. Внаслідок чого авто отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

На доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП поліцейський надав: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №899677 від 10.02.2025; схему місця ДТП №1774 від. 10.02.2025; пояснення ОСОБА_2 від 10.02.2025; пояснення ОСОБА_1 від 10.02.2025; рапорт інспектора 1 взводу 6 роти 4 батальйону УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції С. Сініцина від 10.02.2025.

Натомість, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Антоненко І.М. надав до суду відповідь від УПП в Харківській області ДПП від 17.03.2025 за № 165аз/41/14/02-2025 на адвокатський запит за № 1403/25 від 14.03.2025, в якій зазначено, що виїздом на місце, екіпажом патрульної поліції було встановлено, що на перехресті вулиці Лісопарковій та вулиці Старошишківській технічні засоби організації (регулювання) дорожнього руху, а саме знаки пріоритету, що визначають черговість проїзду транспортних засобів на даному перехресті відсутні, а тому проїзд вищезазначеного перехрестя здійснюється відповідно до розділу 16 ПДД України (а.с. 29-35).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 рухався по вул. Старошишківській, ОСОБА_2 по вул. Лісопарківській, при цьому, саме перехрестя вул. Лісопарківська та вул. Старошишківська, яке знаходиться в районі буд. 5 по 1-му Лісопарківському провулку, є перехрестям рівнозначних доріг та є нерегульованим.

Так, пунктами 16.1, 16.12, 16.15 Правил, визначено, що перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника. вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками. На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух. Якщо неможливо визначити наявність покриття на дорозі (темна пора доби, грязь, сніг тощо), а знаки пріоритету відсутні, водій повинен вважати, що перебуває на другорядній дорозі.

Тобто, в даному випадку водій ОСОБА_2 зобов`язаний був дати дорогу водію ОСОБА_1 як транспортному засобу, що наближається праворуч.

Тому, оцінюючи всі зібрані та подані докази, суд дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 діяв відповідно до вимог Правил дорожнього руху, в умовах створеної іншим водієм іншого транспортного засобу аварійної ситуації, та не порушував вимоги п. 10.2, Правил дорожнього руху, а тому, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, оцінивши всі докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу чи іншого майна.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги те, що в діях ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення не застосовується, відтак підстав для стягнення судового збору відповідно до ст. 40-1 КУпАП немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 124, 221, 247, 280, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.А.Колесник