Справа № 344/753/25
Провадження № 33/4808/289/25
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю. апеляційну скаргу адвоката Геника А.В. в інтересах ОСОБА_1 (Апелянт) на постанову Івано-Франківського міського суду від 10.03.2025 та

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. Суд визнав Апелянта винним за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП, визначив остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, позбавив права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

1.2. Згідно постанови Апелянт 11.01.2025 року о 23. 02 по вул. Крихівецька, 178 в с. Крихівці керуючи автомобілем «BMW Х5» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці) не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та вчинив наїзд на автомобіль «Audi S5» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 ПДР України.

Від проходження медичного огляду на місці події та у медичному закладі відмовився.

2. Доводи апеляційної скарги:

2.1. З оскарженою постановою не погоджується з підстав неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

2.2. Серед відеоматеріалів є ряд моментів, які стосуються зупишення відеозапису та переміщення відеокамер із форми одягу поліцейського в салон авто тощо.

2.3. Апелянт є солдатом військової служби за контрактом та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 , про що він неодноразово наголошував на цьому факті працівникам поліції під час здійснення огляду місця події та безпосередньо складення протоколів про адміністративні правопорушення.

2.4. ОСОБА_1 не був оглянутий уповноваженою особою ВСП з використанням технічних засобів та тестів, а тому докази щодо його стану алкогольного сп`яніння є недопустимими та не можуть бути покладені в основу обвинувачення особи.

2.5. Постанова ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП є необгрунтованою та незаконною, оскільки в діях Апелянта відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, просить оскаржену постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

3. Провадження в апеляційному суді.

В судове засідання апелянт та його захисник не з`явились. Адвокат клопотав про відкладення справи через хворобу. У справі достатньо даних для її вирішення за відсутності сторони захисту. До уваги слід узяти і те, що строки розгляду в апеляційному суді та строки накладення стягнення за ст. 124 КУпАП спливають.

4. Апеляційну скаргу належить задовольнити частково з огляду на таке.

4.1. Щодо ст. 124 КУпАП.

За змістом ст. 124 КУпАП, порушення ПДР, що спричинило пошкодження, зокрема, транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини Апелянта у порушенні п.12.1 ПДР України, що призвели до пошкодження транспортних засобів.

Протокол, схема ДТП вказують на те, що зіткнення відбулося на смузі руху потерпілого.

Локалізація пошкодження автомобілів між собою (ліва передня частина апелянта та задня права частина потерпілого) вказують на те, що Апелянт не дотримався безпечного інтервалу між автомобілями і допустив зіткнення.

Висновок суду про те, що Апелянт здійснюючи рух був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою відповідає вказаним доказам і відеоматеріалами.

4.2. Щодо ст.130 КУпАП.

4.1. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України і містить склад ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В основу рішення належить покласти відеозапис, на якому зафіксовані події справи так, як вони відбувалися в дійсності, він відповідає вимогам достовірності і процесуальним документам справи.

Із відеозапису події слідує, що працівники поліції прибули на місце ДТП за участю Апелянта. Перевірили документи, після чого запропонували учасникам ДТП пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер і в медичному закладі. Апелянт спочатку погодився, однак вказав, що пройде такий огляд після того, як працівники поліції нададуть йому докази, про те, що він керував транспортним засобом. Працівники поліції пред`явили Апелянту відеозапис на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом. Після чого на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер і в медичному закладі Апелянт відмовився.

У справі є дані, що Апелянт є військовослужбовцем (а.с. 41).

Щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП.

Військовослужбовець ОСОБА_1 , згідно протоколу, перебував за кермом із ознаками алкогольного сп`яніння і тому за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП.

Апеляційний суд констатує, що цей установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий. Тому вся процедура огляду, яку застосували до Апелянта, згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.

З цих мотивів апеляційну скаргу належить задовольнити частково, оскаржену постанову скасувати у зв`язку з істотним порушенням матеріальних і процесуальних норм.

При цьому апеляційний суд виходить із того, що згода чи незгода військовослужбовця пройти огляд чи його фактичне проходження значення не має, оскільки норма ст. 266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовців (якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (за кермом, зокрема) і адресована службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначеної процесуальної форми.

З цих мотивів апеляційну скаргу належить задовольнити частково, оскаржену постанову частині притягнення Апелянта за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати у зв`язку з істотним порушенням матеріальних і процесуальних норм.

Провадження у цій частині закрити закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Геника А.В. задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 10.03.2025 в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі у цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В решті постанову суду щодо визнання ОСОБА_3 винним за ст.124 КУпАП з накладенням на нього штрафу 850 грн - залишити без змін.

Постанова не оскаржується.

Суддя А.Ю. Малєєв