ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/1176/24 Номер провадження 33/814/235/25Головуючий у 1-й інстанції Харченко В. Ф. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Черниша Є.А., котрий діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Семенівського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 гривень.

Згідно постанови судді, 27.10.2024 о 00 год. 03 хв. в селищі Семенівка по вул. Матросова водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ ЛАНОС, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому порядку із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810. Вміст алкоголю у крові 2,42 проміле.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Черниш Є.А. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді про притягнення до відповідальності за порушення ч.1 ст. 130 КУпАП, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог апелянти зазначає про проведення судом першої інстанції розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його адвоката всупереч клопотанню про відкладення судового засідання, призначеного на 04 грудня 2024 року, яке надіслано на електронну адресу суду першої інстанції.

Посилається на неповноту протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю посилання на місце вчинення правопорушення.

Вказує, що ОСОБА_1 перед проведенням огляду на стан сп`яніння не забезпечено право на правову допомогу адвоката.

Перед початком проведення огляду поліцейський не зазначив ознаки сп`яніння, передбачені п.3 розділу І Інструкції № 1452/735 які б давали правові підстави для початку такого огляду.

Зазначає, що акт огляду на стан сп`яніння, який міститься в матеріалах справи не може бути належним доказом вини, оскільки не містить відомостей відносного кого він складений, дату та час його складання, відповідно і ознаки сп`яніння.

До початку апеляційного розгляду на адресу апеляційного суду від адвоката Черниша ЄА. надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду справи без його участі, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_1 та його адвокат Черниш Є.А. будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, клопотань про відкладення не надавали, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити за відсутності учасників справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статті.

За приписами пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №246345 від 27 жовтня 2024 року зафіксовано порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Необґрунтованими є твердження апеляційної скарги в частині того, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, у зв`язку відсутністю в ньому посилання на місце вчинення правопорушення, так як із матеріалів справи вбачається, що в цьому процесуальному документі зазначені всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколу (ст. 256 КУпАП), зокрема відомості про особу, яка притягається до відповідальності, дата і місце його складання, місце, час вчинення і суть правопорушення (об`єктивна сторона) конкретний пункт Правил дорожнього руху 2.9а і нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП тощо.

Сам протокол складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості. Якихось істотних недоліків протоколу, які б тягли визнання його недопустимим доказом, не вбачається.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення.

Апеляційний суд зауважує, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Більше того, ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги для проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейськими викладені в акті огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці.

Із наявного акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 27 жовтня 2024 року проводився за допомогою приладу Alcotest Drager 6810, з результатом погодився, та підписав без жодних зауважень.

А тому доводи апеляційної скарги про те, що акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є неналежним доказом, оскільки не містить відомостей щодо кого він складений, дату й час складання та ознаки сп`яніння, не заслуговують на увагу.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатами проведеного тесту за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARВL 5121, відповідно до якого вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 2,42% проміле. Цей результат ОСОБА_1 не оспорював, про що свідчить його власноручний підпис у цій роздруківці, а також у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння у графі «з результатом огляду згоден».

Окрім того, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Доводи про те, що працівники поліції під час складання протоколу порушили права ОСОБА_1 , оскільки не надали можливість скористатись правовою допомогою апеляційним суд вважає безпідставними.

Протокол складений працівниками поліції без жодних зауважень ОСОБА_1 та посилань про необхідність залучення захисника або про відмову працівниками поліції у реалізації його права користуватися юридичною допомогою. Натомість ОСОБА_1 було роз`яснено його права передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі щодо права при розгляді справи користуватися юридичною допомогою. Відомості про те, що працівниками поліції здійснювалися будь-які перешкоди у реалізації права скористатися послугами захисника в матеріалах справи відсутні.

Відсутність адвоката під час проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про порушення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на правову допомогу.

Твердження апелянта про безпідставне проведення розгляду справи судом першої інстанції за відсутності учасників та всупереч клопотання адвоката про відкладення судового засідання не є слушними, оскільки у призначений судом першої інстанції час, тобто о 08:40 годині 02.12.2024 року учасники справи не з`явилися, а клопотання адвоката про відкладення розгляду справи отримано на електронну пошту суду першої інстанції 04.12.2024 року лише о 09:22.

Розгляд суддею справи за відсутності ОСОБА_1 та його адвоката не вплинув на висновок судді про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, враховується те, що апеляційним судом шляхом проведення апеляційного розгляду було поновлено право особи бути присутнім в судовому засіданні, надавати пояснення з приводу обставин справи про адміністративне правопорушення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи, проте ОСОБА_1 та його адвокат наданою можливістю не скористалися.

Між тим, вимоги апеляційної скарги про направлення справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд до суду першої інстанції не узгоджуються з положеннями статті 294 КУпАП, яка містить положення про повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, застосоване до ОСОБА_1 , є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким, що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Черниша Є.А., котрий діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Семенівського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко