Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/486/25
П О С Т А Н О В А

11 квітня 2025 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

Заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з м.д. АДРЕСА_1 ) капітаном ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №043308 від 26.01.2025, згідно якого 26.01.2025 о 16 год. 10 хв. в районі н.п. Городець прикордонним нарядом «Контрольний пост» було виявлено гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який спільно з гр. України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , рухалися в бік державного кордону України на автомобілі «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 . При спілкуванні з прикордонним нарядом повідомив, що мав намір незаконно перетнути державний кордон України та виїхати до Республіки Білорусь з метою ухилення від мобілізації. Тобто, вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Білорусь, тим самим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Ющенко В.В. надав заяву, в якій просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000033 від 26.01.2025 та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України. При цьому, в судовому засіданні надав копію обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000033 від 26.01.2025.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначивши, що він не мав наміру незаконного перетину державного кордону України в Республіку Білорусь. Він має інвалідність 2-ї групи, мав лише довезти людей до державного кордону України. При цьому, надав копію пенсійного посвідчення особи з інвалідністю 2 групи.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, врахувавши заяву його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частиною 2 ст.204-1 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад), вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України», на порушення якої послався в протоколі інспектор прикордонної служби, передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» від 26.02.2022 №188-р у зв`язку із військовою агресією з боку Російської Федерації та введенням воєнного стану на території України тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28 лютого 2022 року пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю на всій ділянці кордону з РФ, РБ, а також на центральній ділянці українсько-молдовського кордону (Придністров`я).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 22 Закону України "Про державний кордон України", п. 2 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1147, з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Так, контрольовані прикордонні райони встановлюються, як правило, в межах території району, міста, селища, сільради, прилеглої до державного кордону України або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби України. До контрольованого прикордонного району включаються також територіальне море України, внутрішні води України і частина вод прикордонних річок, озер та інших водойм України і розташовані в цих водах острови.

У п. 11 вказаного Положення передбачено, що з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району, уповноважені особи Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право відповідно до Законів України "Про Державну прикордонну службу України" та Закону України «Про дорожній рух" у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні засоби.

При цьому, згідно з п. 8 Положення громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №043308 від 26.01.2025 документом, що посвідчує особу ОСОБА_1 , був паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 20.06.2008.

У матеріалах справи, що розглядається, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №043308 від 26.02.2025, містяться: рапорт інспектора прикордонної служби головного сержанта ОСОБА_7 від 26.01.2025; копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 20.06.2008; схема виявлення правопорушника на державному кордоні 26.01.2025, а також довідка щодо проведення первинного опитування від 26.01.2025.

Поряд з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектором прикордонної служби, в порушення вимог ст.251 КУпАП, не було долучено жодного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 безпосередньо вчинив будь-які дії, які б свідчили про його мету здійснити спробу перетину державного кордону.

В рапорті інспектор прикордонної служби від 26.02.2025 зазначив, що 26.01.2025 о 16 год. 10 хв., будучи старшим прикордонного наряду «Контрольний пост», було зупинено транспортний засіб марки «Ауді Q7», д.н.з. НОМЕР_3 , в якому слідувало п`ять громадян України. Під час перевірки документів у вказаних осіб на південній околиці н.п. Городець близько 18 км від лінії державного кордону з Республіки Білорусь було встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , рухалися в бік державного кордону України та мали намір незаконно перетнути державний кордон України в Республіку Білорусь з метою ухилення від мобілізації, чим порушили вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинили адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно ОСОБА_1 був зупинений та перевірка документів його здійснювалась на південній околиці н.п. Городець, що за 18 км до лінії державного кордону України.

Суд відмічає, що сам по собі факт присутності особи у населеному пункті розташованому за 18 км від державного кордону, ніяким чином не доводить умислу цієї особи, направленого на незаконний перетин кордону, а також і факту спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Рапорт же інспектора без наявності інших доказів не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту правопорушення.

Крім того, з довідки щодо проведення первинного опитування від 26.01.2025 вбачається, що 26 січня 2025 року о 16 год. 10 год. прикордонним нарядом "Контрольний пост" «Городець» зупинено транспортний засіб Ауді, д.н.з. НОМЕР_3 , в якому слідувало 5 громадян України.

За результатами первинного опитування встановлено, що громадяни ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 мали намір незаконно перетнути ДК з України в РБ, з метою ухилення від мобілізації.

Громадянин ОСОБА_3 20.01.2025 за допомогою месенджеру «Телеграм» зв`язався з своїм знайомим громадянином України ОСОБА_9 .. Вищевказана особа пообіцяла надати допомогу в безперешкодному проїзді та безпосередній доставці до державного кордону, за грошову винагороду в сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США. яку необхідно буде надати його знайомому громадянину України ОСОБА_10 . В подальшому, приблизно о 09:00 26.01.2025 ОСОБА_1 спільно зі своїм знайомим громадянином ОСОБА_4 , який будучи водієм на транспортному засобі «AUDI Q7», д.н.з НОМЕР_3 , прибули на місце тимчасової ночівлі ухилянтів.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 забрали з вищевказаної квартири в м. Бородянка громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , виношуючи намір доставити їх до н.п. Словечно за маршрутом: м. Київ - м. Коростень - н.п. Білокоровичі - н.п. Дружба - н.п. Усове - н.п. Городець, з метою здійснення незаконного переправлення через державний кордон з України до РБ. В подальшому, 26.01.2025 вищевказані особи були виявлені прикордонним нарядом поблизу н.п. Городець Коростенського району Житомирської області.

Враховуючи, що в діях громадян України ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, до відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП України в Житомирській області було направлено повідомлення про виявлення ознак кримінального правопорушення.

Тобто, у вказаній довідці зазначено, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме: у сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом надання засобів, вчиненому щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, до протоколу не додано жодного доказу факту вчинення правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 здійснив спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Висновок про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, не може бути зроблено на підставі лише протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту інспектора прикордонної служби.

Долучений захисником обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000033 від 26.01.2025 підтверджує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України (сприяння незаконного переправлення групи осіб через державний кордон України шляхом надання засобів, вчиненому щодо кількох осіб).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані інспектором прикордонної служби, суд установив, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин та визначення правового врегулювання, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття справи.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 204-1, 280, 283, п.3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. Л. Гришковець