Справа № 159/1283/25
Провадження № 3/159/679/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі судді Чалого А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №433010, 15.02.2025 о 01год 13 хв громадянин ОСОБА_1 , відносно якого Володимирецьким районним судом Рівненської області встановлено адміністративний нагляд, діючи повторно протягом року, в порушення п. 1 ухвали суду від 05.06.2024, був відсутній за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Неодноразові приводи ОСОБА_1 в судове засідання Ковельським РУП ГУНП у Волинській області не виконані.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Суд під час розгляду матеріалів справи повністю та всебічно дослідив наявні в матеріалах справи докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №433010 від 24.02.2025; рапорт помічника чергового Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 15.02.2025; рапорт інспектора ВРПП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 15.02.2025; копію ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 05.06.2024; копію постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2024.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, підставою для складання протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності щодо ОСОБА_1 за обставин, які мали місце 15.02.2025 став електронний рапорт /повідомлення зі служби 102/ поліцейського та рапорт інспектора ВРПП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області.

Сам по собі рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими доказами, не може бути поставлений в основу розгляду справи.

Жодними іншими доказами (показами свідків, записами відеореєстраторів) не було підтверджено факту відсутності ОСОБА_1 по місцю проживання у вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення дату та час.

Суд не вправі за своєю ініціативою збирати додаткові докази винуватості особи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Справа „Karelin v. Russia" від 20 вересня 2016 року). Оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення „поза розумним сумнівом", яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність в матеріалах адміністративної справи належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 протиправного діяння, суд приходить до висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1ч. 1ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.247, 260, 262, 268, 277, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП - закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяА. В. Чалий