Провадження по справі № 3/522/1070/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., при секретарі Урум Т.В., за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Караштефана О.В., діючого в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

09.11.2024 о 01 год. 20 хв., громадянка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Катериненській, 4 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager та в медичному закладі відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: відмова водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні адвокат Караштефан О.В., діючий в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просив провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свої доводи мотивував тим, що на відеозаписі, напрацьованому ІПП в Одеській області відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

У судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначила, що не керувала транспортним засобом, за кермом знаходився її чоловік. У зв`язку з тим, що напередодні була повітряна тривога, вони знаходились у бомбосховищі, тому порушили комендантську годину. ОСОБА_1 не хотіла, щоб у її чоловіка перевіряли документи та забрали до ТЦК, тому сказала ІПП в Одеській області, що вона була за кермом транспортним засобом. Окрім цього, ОСОБА_1 заперечувала, що знаходилась в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначив, що за кермом транспортного засобу знаходився він. Напередодні з жінкою вони були у гостях до 01 год. 00 хв., потім поїхали додому. Він припаркувався та вони збирались йти додому, коли до них під`їхали працівники поліції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши надані в судовому засіданні пояснення адвоката Караштефана О.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_2 , переглянувши відеозапис події, напрацьований ІПП в Одеській області на боді-камери, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п.2, 3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В свою чергу, на виконання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за даною статтею настає, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5) Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час дослідження адміністративного матеріалу встановлено, що ОСОБА_1 дійсно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчать додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 169437 від 09.11.2024 матеріали адміністративної справи, а саме:

-довідка про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення;

-довідка про отримання особою посвідчення водія;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

-відеозапис, напрацьований працівниками УПП.

Доводи адвоката Караштефана О.В. та особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , що ОСОБА_4 не керувала транспортним засобом «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 в нетверезому стані спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, напрацьованим ІПП в Одеській області.

Під час перегляду в судовому засіданні відеозапису, напрацьованого ІПП в Одеській області вбачається, що в момент початку спілкування із ІПП в Одеській області ОСОБА_4 стояла біля транспортного засобу зі сторони двері водія. У спілкуванні з ІПП в Одеській області заперечувала, що знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, після чого повернулась на водійське місце в автомобілі, де шукала свої водійські документи. Інспектор патрульної поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager та в медичному закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 категорично відмовлялась. ОСОБА_1 повідомила ІПП в Одеській області, що вже приїхала додому та відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager, так і в медичному закладі охорони здоров`я

Слід зазначити, що суд не бере до уваги доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та пояснення свідка ОСОБА_2 , що за кермом знаходився саме її чоловік ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 не хотіла, щоб у її чоловіка перевіряли документи та забрали до ТЦК, тому сказала, що вона була за кермом, тому що ці показання ОСОБА_1 спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, що її чоловік весь час знаходиться біля ОСОБА_1 поруч і ніхто йому не пропонує їхати до ТЦК.

Взагалі ІПП в Одеській області знаходились на патрулюванні без представників ТЦК, тому і не могли перевіряти військові документи чоловіка ОСОБА_1 . Отже, ці показання ОСОБА_1 суд визнає голослівними та такими, що надані суду з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Суд також бере до уваги той факт, що під час перегляду відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 мала явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, її поведінка не відповідала обстановці під час спілкування з ІПП в Одеській області, інколи вона поводила себе гордовито.

Суд вважає, що вказана версія особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 створена з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як її суперечливі та сумнівні пояснення спростовуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами, наданими ІПП в Одеській області.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що поліцейськими було дотримано норми вказаної Інструкції, у них були наявні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу перебуває за кермом з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останній було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Драгер та в медичному закладі охорони здоров`я, однак остання категорично відмовилась, що підтверджується відеозаписами.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вважає за необхідне застосувати до останньої адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування на один рік.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, ЗУ «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за редакцією від 01.01.2025 року, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень на користь держави.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси Віктор ІВАНОВ