Справа № 740/1215/25
Провадження № 3/740/503/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 квітня 2025 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючої судді Роздайбіда О. В., при секретарі Дьоміній Н. А., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, особи з інвалідністю 2 групи, не працюючого,

за ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшли для розгляду адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (справа № 740/1215/24, провадження № 3/740/503/25) та ст. 122-4 КУпАП (справа № 740/1216/24, провадження № 3/740/504/25).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Ураховуючи вказані правові норми, вважаю, що зазначені справи повинні бути об`єднані в одне провадження та за результатами їх розгляду прийняте одне рішення. Об`єднаній справі необхідно присвоїти номер № 740/1215/24, провадження № 3/740/503/25.

07.03.2025 о 15:40 м. Ніжині, вул. Станіслава Прощенка, 56А, керуючи автомобілем Nissan Almera, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований на стоянці. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, травмованих немає, чим порушив п. 13.1. водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану т/з повинен дотримуватися безп. дистанції.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу ЕПР1 № 265065 від 07 березня 2025 року, 07.03.2025 о 15:40 м. Ніжині, вул. Станіслава Прощенка, 56А, керуючи автомобілем Nissan Almera, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснивши наїзд на автомобіль Volkswagen Touareg, номерний знак НОМЕР_2 , що стояв, після чого місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 а ПДР України Залишення водіями ТЗ, ін. учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що близько 13 години 07.03.2025 хотів припаркуватися на парковці навпроти магазину «Кава та лаваш», що по вул. С. Прощенка, 56 А, щоб придбати квіти у кіоску поруч. Так як припаркуватися в нього не вийшло, оскільки машини щільно стояли один від одного, він здав задній хід та поїхав у напрямку міста до іншого кіоску. У подальшому працівники поліції повідомили, що в той час як він паркувався, то задів інший автомобіль. Однак він цього не помітив, бо не виходив з автомобіля, оскільки не було можливості відчинити дверцята авто. Зауважив, що не помітив ДТП, в іншому випадку обов`язково б зупинився та залишався б на місці ДТП.

Потерпілий ОСОБА_2 повідомив, що в той день близько 15-00 год до нього підійшли наглядно знайомі хлопці та повідомили, що в його автомобіль в задній бампер з лівої сторони в`їхав автомобіль Nissan Almera, д. н. з. НОМЕР_1 , сірого кольору за кермом якого був чоловік, після зіткнення вказаний автомобіль з місця поїхав.

Водночас судом не беруться до уваги письмові показання свідка ОСОБА_3 , оскільки вони розходяться із відомостями, дослідженими безпосередньо у судовому засіданні та зазначеними пошкодженнями у схемі ДТП.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , повно та всебічно дослідивши письмові матеріали справи, які були додані до протоколу, та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., і в його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 265056 від 07.03.2025, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , схемою місця ДТП, доданими до протоколу.

За таких обставин, відповідно до ст. 33 КУпАП, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на нього має бути накладено стягнення у виді штрафу.

Що стосується вирішення питання наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пункт 2.10 а Правил дорожнього руху передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій вст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 р. визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

З урахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається не винуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

На підставі ст. 252 КУпАП, оцінивши надані суду докази, послуговуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП, що ставиться у вину ОСОБА_1 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, згідно з посвідченням № НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, має пільги встановлені законодавством України, а тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 252, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд

постановив:

Об`єднати справу № 740/1215/25 (провадження № 3/740/503/25) та справу №740/1216/25 (провадження № 3/740/504/25) в одне провадження і присвоїти номер справи № 740/1215/25 (провадження № 3/740/503/25).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити вказаний штраф у передбачений ч. 1 ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний термін з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

У разі несплати штрафу у зазначений строк в добровільному порядку, його стягнення проводиться примусово і з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ч. 2 ст. 308 КУпАП.

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Роздайбіда