ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5990/25
провадження № 3/753/2915/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Скуба А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

21 лютого 2025 року о 18 год. 33 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Тесла" д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Бориспільське шосе (КП 503) у м. Києві, був зупинений на блок-посту для перевірки документів та за порушення ПДР України, не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку та продовжив рух. В подальшому був зупинений шляхом переслідування на службовому автомобілі "Пежо" д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні, чим порушив п. 2.4 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про причини свого неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши дані, які відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, картці обліку адміністративного правопоушення, рапорті та відеозаписі з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, суд приходить до наступних висновків.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.4 ПДР України «поза розумним» сумнівом доведена в судовому засіданні, оскільки з долученого до справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 дійсно знехтував вимогою працівника поліції, про зупинку транспортного засобу.

Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд при накладенні стягнення за адміністративні правопорушення, враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 122-2 України, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Керуючись ст. ст. 283, 284, 300, 301, 304, 307, 308, КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 9 н.м.д.г., що складає 153 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: