Справа № 444/4160/24 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р. Б.
Провадження № 33/811/22/25 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Сокальського Дениса Анатолійовича на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1

адвоката Сокальського Д.А.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 22 вересня 2024 року о 02 год. 25 хв., в м. Дубляни по вул. Шевченка, 23, Львівського району, Львівської області, в порушення пункту 2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, керував транспортним засобом Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився, зі згоди водія, у встановленому законом порядку в медичному закладі. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Сокальський Д.А. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необгрунтованою. Вважає, що місцевим судом не з`ясовані обставини, що мають істотне значення для справи. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Звертає увагу на те, що місцевий суд, в порушення вимог закону, розглянув справу у відсутності правопорушника та його захисника, хоча було подано клопотання про відкладення розгляду справи, крім цього, суд повністю проігнорував клопотання адвоката про проведення судового засідання за його участі в режимі ВКЗ. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, і що такий був зупинений працівниками поліції, крім цього, відеозапис події неповний. Також, апелянт зазначає, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, так як в матеріалах справи відсутній акт огляду.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовківського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року, мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся у відсутності правопорушника та його захисника, копію рішення не отримували; скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Сокальського Д.А. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА 110200 від 22 вересня 2024 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; відеозаписами події; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення сп`яніння; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002483 від 22 вересня 2024 року; рапортом працівника поліції; поясненнями працівника ДСО ОСОБА_2 та його рапортом, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №110200 від 22 вересня 2024 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника.

Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить підпис останнього у такому.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи адвоката Сокальського Д.А. в частині недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання правопорушником своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Неспроможними є також і доводи захисника Сокальського Д.А. про відсутність у матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння, так як відсутність зазначеного акту не є самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення та не спростовує факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`янінням, та як наслідок, накладення на останнього адміністративного стягнення.

Що стосується доводів апелянта щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. При цьому, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим твердження в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.

Щодо покликань адвоката Сокальського Д.А. в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у відсутності правопорушника та його захисника, то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені їх права, поновлені шляхом подачі апеляційної скарги та забезпечення їх участі в апеляційному розгляді, на який правопорушник також не з`явився.

Твердження адвоката Сокальського Д.А. про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 адвокату Сокальському Д.А. строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовківського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Сокальського Д.А. залишити без задоволення, а постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді шрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.