Справа № 387/294/25
Номер провадження по справі 3/387/243/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року селище Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 2 (селище Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , притягувався до адміністративної відповідальності постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 03.09.2024 за ч. ст. 130 КпАП України, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

за ч. 5 ст. 126 КпАП України

У С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 244876 від 12.02.2025, ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КпАП України (постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3880573 від 18.01.2025), 04.02.2025 о 14 годині 12 хвилин здійснював рух на транспортному засобі Volkswagen LT 32 д.н.з. НОМЕР_2 в селищі Добровеличківка по вул. Центральній (Леніна), 112, та не мав права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1 "а "ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином.

Від захисника ОСОБА_1 , адвоката Ведющенка В.В., надійшло клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення. У обґрунтуванні клопотання зазначено, що 04.02.2025 в селищі Добровеличківка Новоукраїнського району працівники поліції встановили особу ОСОБА_1 в присутності адвоката та провели розгляд адміністративної справи, в результаті чого був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КпАП України (протокол серії ЕНА 4004778 від 04.02.2025). Вищезазначені обставини підтверджують, що станом на 04.02.2025 поліцейські встановили особу правопорушника і обставини справи.

При цьому станом на 04.02.2025 жодного спілкування з ОСОБА_1 не відбувалося, йому не повідомлялося про складення протоколу за обставинами, описаними в протоколі серії ЕПР 1№ 244876 від 04.02.2025 за ч. 5 ст. 125 КпАП України. 12.02.2025, тобто через 8 днів після встановлення особи, яка вчинила правопорушення, без присутності особи та без проведення будь-якої адміністративної процедури, був складений новий протокол про адміністративне правопорушення, що є грубим ігноруванням вимог закону.

Відтак, не було надано жодних належних і допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 за інкримінованим адміністративним обвинуваченням за ч. 5 ст. 126 КпАП України, як і протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, який відповідатиме вимогам закону.

Суд перевірив матеріали адміністративної справи та дійшов до таких висновків.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення у справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КпАП України, встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім того, варто відзначити, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби лише у випадках, передбачених ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію».

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також судову практику Європейського Суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" рішення від 09.06.2011 року, "Малофєєва проти Росії" рішення від 30.05.2013 року, "Карелін проти Росії" рішення від 20.09.2016 року, як і у кримінальному провадженні, так і в адміністративній справі суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд (суддя) також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом з`ясовано, що на відеозаписах, долучених до матеріалів справи, відсутні докази того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено в присутності ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 254 КпАП України, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його складання, оформлюється не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак у даному випадку протокол серії ЕПР1 №244876 було складено 12.02.2025 року, тоді як особу виявили ще 04.02.2025 , що суперечить зазначеним вимогам законодавства.

Крім того, матеріали справи були складені поліцейськими з порушенням вимог чинного законодавства. Під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, були допущені порушення вимог ст.ст. 256, 268 КпАП України, а також положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (з внесеними змінами).

Також матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №244876 від 12.02.2025 року. У протоколі відсутній підпис особи, яку притягають до адміністративної відповідальності, а також не долучено її письмових пояснень.

Суд зазначає, що водій має право знати про порушення і давати свої пояснення, реалізовувати свої права передбачені ст.268 КпАП України та ст.ст 59, 63 Конституції України. Більше того під час зупинки автомобіля був присутній захисник ОСОБА_1 адвокат Ведющенко В.В. в присутності якого вказаний протокол про адміністративне правопорушення 04.02.2025 не оформлявся. Жодних перешкод для цього у поліцейських не було.

При цьому сам факт складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідальних осіб від доведення правомірності свого рішення.

Також суд вважає за необхідне вказати на принцип правової визначеності. Цей принцип гарантує, що особа повинна бути поінформована про можливі наслідки своїх дій. Якщо особу притягують до відповідальності після закінчення встановленого терміну, це може бути визнано незаконним, і особа має право оскаржувати такі дії, що зазначив захисник у своєму клопотанні.

Суд зазначає, що існують винятки, коли закон може передбачати можливість притягнення до відповідальності за певні види правопорушень, навіть після закінчення загальних термінів (наприклад, за дуже тяжкі злочини).

Зазначені винятки до обставин цієї справи не відносяться.

Принцип правової визначеності стосується не лише норм права, але й дій органів влади, які повинні бути передбачуваними, ясними і доступними для громадян. Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у своїй практиці часто розглядає справи, що стосуються дій органів влади в контексті цього принципу.

Справа Шіфріна проти Росії (Кейс № 72142/01). У цьому рішенні Суд акцентував на праві особи бути інформованою про дії органів влади, які можуть вплинути на її права. Дії органів повинні бути зрозумілими й не можуть залишати громадянина в стані невизначеності.

Справа Токаєв проти України (Кейс № 42537/09). У цій справі Суд зазначив, що у випадках адміністративних покарань органи влади повинні діяти відповідно до законодавства, яке має чітко регулювати процедури, і що відсутність таких норм створює правову невизначеність.

Отже наявність істотних порушень працівниками поліції зумовлюють визнання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 244876 від 12.02.2025 недопустимим доказом, який не відповідає принципу законності.

При розгляді зазначеної справи, суд не входить в дослідження доведеності наявного адміністративного правопорушення, зважаючи на встановленні процесуальні порушення під час складання адміністративного протоколу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ». Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, ч. 5 ст.126, 247, 254, 256, 268 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КпАП України - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області .

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер