Справа № 387/593/25
Номер провадження по справі 3/387/418/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року селище Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

за участі секретаря судового засідання Ірхи Т.О.

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 (селище Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за ч.2 ст.173-8 КпАП України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 29.03.2025 о 14 годині 30 хвилин за місцем проживання в АДРЕСА_1 , порушила вимоги винесеного термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА№466833 від 28.03.2025, а саме заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою терміном на 3 доби з 28.03.2025.

ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю визнала свою вину та щиро розкаялася. Пояснила, що 29.03.2025 близько 14 години 30 хвилин залишила доньку з чоловіком ОСОБА_2 .. Через деякий час зателефонувала чоловікові, щоб дізнатися, як почувається донька. Під час розмови чоловік наголосив, що вона порушила правила термінового заборонного припису стосовно кривдника та викликав поліцію.

У судовому засіданні суд роз`яснив ст.268 КпАП України та ст.63 Конституції України, ОСОБА_1 жодних клопотань не заявляла.

Суд вислухав пояснення ОСОБА_1 , дослідив наявні докази у справі та дійшов до таких висновків .

Відповідно до ч. 2 ст. 173-8 КпАП України - невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, дана норма Закону передбачає адміністративну відповідальність за вчинення особою, домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.п.3, 4, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КпАП України у суді встановлено та підтверджено наступними доказами, а саме: відомостями, що місяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №017623 від 29.03.2025; відомостями, що містяться в рапорті від 29.03.2025; копією заяви ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , від 29.03.2025, 09.04.2025; відомостями, що містяться в заборонному приписі стосовно кривдника серії АА №466833 від 28.03.20255; формою оцінків ризиків вчинення домашнього насильства від 29.03.2025.

Суд проаналізував зібрані у справі докази, оцінив їх в сукупності та дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 доведена повністю, так як дійсно формально порушення термінового заборонного припису відбулося. Дії ОСОБА_1 судом кваліфікуються за ч.2 ст.173-8 КпАП України.

При обранні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення, судом враховується особа правопорушника, ступінь її вини. Обставини, що пом`якшують відповідальність, щире каяття, стурбованість за власну малолітню дитину, перебування в декретній відпустці по догляду за дитиною. Обставини, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Однак враховуючи обставини справи, беручи до уваги щире каяття ОСОБА_1 , а також те, що це правопорушення не потягло настання значних негативних наслідків, враховуючи перебування в декретній відпустці по догляду за дитиною, відсутність постійного доходу та її притягнення до адміністративної відповідальності вперше, - суд вважає за можливе звільнити її від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 22, 173-8, 280, 283, 284, 287, 297 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2

ст. 173-8 КпАП України у зв`язку із малозначністю правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області .

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер