Номер провадження 3/754/1408/25
Справа №754/4047/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2025 року м.Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України

УСТАНОВИВ:

Згідно із протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 27/2025 від 18.03.2025 зазначено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста Деснянського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області, будучи державним службовцем, відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», не своєчасно, без поважних причин, 14.03.2024, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 45 та п. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яку передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Також, згідно із протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 26/2025 від 18.03.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста Деснянського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області, будучи державним службовцем, відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», не своєчасно, без поважних причин, 19.02.2025, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 45 та п. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яку передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, враховуючи необхідність з`ясування аналогічних обставин за адміністративними протоколами відносно однієї особи, слід дійти до висновку про необхідність об`єднання справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП для спільного розгляду в одному провадженні.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання з`явилась та пояснила, що вона не мала на меті ухилятись від обов`язку подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 та 2022 роки. Зазначала, що знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею шести річного віку. Вказувала, що передумовами несвоєчасної подачі декларацій були події, які відбувались в країні, а саме: військовий стан, відключення світла та постійне переживання за своє життя та життя своєї дитини. Щиро розкаювалась та просила не застосовувати до неї суворого покарання.

Також в судовому засіданні був присутній прокурор Гаврилов О. С., який зазначав, що перевірка вчасності подання ОСОБА_1 щорічних декларацій за 2021 та 2022 роки, здійснювалась у відповідності до норм чинного законодавства. Просив постановити постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосувати до неї стягнення в межах санкції передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов до такого.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, суд зазначає, що адміністративне правопорушення це конкретне діяння (факт, явище, подія), що відбулося (мало місце) у реальній дійсності. Склад адміністративного правопорушення це опис діяння (події, факту, явища) в складеному, уповноваженою на те особою, протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

А відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до статей 7, 254, 279 КУпАП.

Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», визначено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, зокрема є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно із ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином суд установив, що ОСОБА_1 будучі державним службовцем та займаючи посаду головного спеціаліста Деснянського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією.

Процедуру заповнення та подання декларації, передбаченою ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено Порядком заповнення та подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 252/23 від 08.11.2023.

Відповідно до п. 1 Розділу І Порядку, декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у персональному електронному кабінеті. Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами. Паперова копія декларації до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) не подається.

Підпунктом 1 п. 2 Розділу ІІ Порядку визначено, що щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Законом можуть бути встановлені інші строки подання декларації.

Відповідно до п. 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.

Із врахуванням положень Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» Національне агентство з питань запобігання корупції видало Роз`яснення № 4 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок), в яких зазначено, що декларація щорічна (з будь-якою позначкою) за 2021 рік подається у період з 00год 00хв дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану, до 00год 00хв відповідно числа третього місяця від такого дня. Така декларація охоплює звітний рік ( період з 01 січня до 31 грудня 2021 року включно) та містить інформацію станом на 31 грудня звітного періоду.

Разом з тим, Розділ ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» було доповнено п. 2-7, в якому зазначено, що установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Таким чином суд установив, що ОСОБА_1 , будучі державним службовцем, була зобов`язана подати щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022-2023 роки, не пізніше 31 січня 2024 року.

Виходячи із поняття корупційного правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктивна сторона цього правопорушення, завжди характеризується лише умисною формою вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч і повинна була і могла їх передбачити (ч.1 ст.11КУпАП).

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є правопорушенням з формальним складом, оскільки вона не вимагає встановлення обставин щодо наслідків такого правопорушення, в тому числі відсутності чи наявності шкоди, завданої ним.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони цього правопорушення.

Як установлено із матеріалів справи, ОСОБА_1 14.03.2024 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік. Також установлено, що ОСОБА_1 19.02.2025, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 несвоєчасне подання нею декларації відбулось через непереборні обставини в країні, які не залежали від неї. Тому як тільки ці обставини трохи пом`якшились, вона подала до НАЗК електронну декларацію за 2021, 2022 роки.

Указані пояснення при розгляді справи не викликають у суду сумнівів. Зазначені обставини не спростовані органом, який ініціював справу про адміністративне правопорушення.

Зазначені обставини можуть свідчити лише про необережну форму вини ОСОБА_1 . Вона не мала на меті приховати інформацію про свій фінансовий стан. Крім того, ОСОБА_1 все ж таки було подано інформацію про доходи за звітний 2021 та 2022 роки.

Частиною другою статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Згідно із ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; втягнення неповнолітнього в правопорушення; вчинення правопорушення групою осіб; вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Вирішення питання про застосування положень ст. 22 КУпАП суд вирішує з урахуванням узагальнення судової практики Верховного Суду щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Ураховуючи обставини справи, особу порушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за малозначністю і оголосити їй усне зауваження, оскільки діяння, вчинене нею, містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, її дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, і така шкода фактично не була заподіяна.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись Законом України «Про запобігання корупції» Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» Порядком заповнення та подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 252/23 від 08.11.2023, статтями 7, 9, 22, 33-35, 172-6, 245, 251, 252, 280, 284, КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 : справа №754/4047/25 провадження №3/754/1408/25, справа №754/4049/25, провадження №3/754/1409/25 - об`єднати в одне провадження.

Об`єднаному провадженню присвоїти номер: справа № 754/4047/25, провадження №3/754/1408/25.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за малозначністю вчиненого, оголосивши усне зауваження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В. В. Бабко