Справа №591/3685/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сорока М.Р.
Номер провадження 33/816/130/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 06 квітня 2024 року о 23 год. 13 хв. у м. Сумах по вул. Харківська, 2, він керував транспортним засобом Jeep Cherokee, н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я КНП СОР ОКМЦСНЗ, висновок № 342 від 06 квітня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2024 року.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку, ОСОБА_1 посилається на те, що постанову на його адресу судом було направлено 24 травня 2024 року, а отримав він вказане рішення 30 травня 2024 року, і оскільки фахівцем у галузі права не являється, наслідки пропуску 10 денного строку для подання апеляційної скарги, не розумів. Просить визнати вказані причини поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2024 року, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які вказують на доведеність його вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а висновки судді, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи.

Також, апелянт вказує на порушення суддею, при розгляді даної справи, норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим прийняте рішення підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

В судове засідання призначене на 13 год. 30 хв. 21 лютого 2025 року до апеляційного суду ні ОСОБА_1 , ні його захисник адвокат Недведський О.О. в черговий раз, не з`явились, хоча були повідомлені про призначення даної справи до апеляційного розгляду завчасно, у передбачений законом спосіб, причини своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату чи про обов`язковість її розгляду виключно за їх участі не подавали.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що у провадженні апеляційного суду справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 перебуває з червня 2024 року.

Тривалий її не розгляд пов`язаний в тому числі і з тим, що на задоволення клопотання захисника, судове засідання вже відкладалось, тобто, апеляційним судом було вжито заходів для забезпечення прав учасників провадження на справедливий суд.

Проте, у ч.ч. 1-3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Пономарьов проти України», та «Трух проти України»).

У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , знаючи, що в апеляційному суді на розгляді перебуває його апеляційна скарга, в судові засідання за викликом не з`являється, судові повістки не отримує, а його захисник - адвокат Недведський О.О. лише направляє клопотання про відкладення судових засідань на іншу дату, апеляційний суд дійшов висновку, що останні не бажають приймати участь у апеляційному розгляді даної справи.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також те, що дана справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляду в апеляційному суді вже тривалий час, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для її чергового відкладення.

Крім того, апеляційний суд враховує процесуальну поведінку ОСОБА_1 та його захисника Недведського О.О. і у суді першої інстанції, а саме, те, що останні у судові засідання не з`являлися, а захисник лише подавав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та ознайомлення з матеріалами справи, з ним була погоджена наступна дата судового засіданні, у учасники теж не прибули, заяв про відкладення розгляду справи не надсилали, а захисник з матеріалами справи так і не ознайомився.

Таким чином, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд поданих ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження на апеляційної скарги на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2024 року, у відсутність апелянта та його захисника, і у даному випадку, права на доступ до правосуддя останніх не є порушеними.

А тому, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При вирішенні питання поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує, що відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд вважає причини, за яких ОСОБА_1 було пропущено строк на оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2024 року, поважними, що є підставою для поновлення останньому вказаного строку.

При цьому, перевіряючи законність прийнятого суддею суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд враховує, що у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, був встановлений суддею суду першої інстанції з врахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, а саме, протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД№618568 від 07 квітня 2024 року, висновку КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» №342 від 06 квітня 2024 року, згідно якого останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який був проведений у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота, порушенням мови та порушенням координації рухів, довідки старшого інспектора відділу АП УПП в Сумській області Леонової Д. про те, що ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року та отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, а також відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який було долучено до складеного адміністративного матеріалу.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, і ставити під сумнів їх належність та допустимість у апеляційного суду підстави відсутні.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що відеозапис, який був врахований суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, був проглянутий і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

Під час його перегляду, апеляційним судом не було встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку, що при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та під час спілкування з останнім, працівниками поліції було допущено порушення Закону України «Про Національну поліцію», чи недотримано вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 №1395 та Порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 № 1452/735, що б вказувало на те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП був складений відносно нього незаконно чи безпідставно.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що вважаючи оскаржуване судове рішення незаконним, ОСОБА_1 лише вказує на те, що при його прийнятті суддею було порушено норми матеріального та процесуального права, однак не конкретизує, що саме свідчить про те, що за результатом розгляду матеріалу, який було складено поліцейськими, провадження у справі підлягало б до закриття за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, і під час апеляційного перегляду таких обставин встановлено не було.

З врахуванням вищезазначеного, всупереч апеляційних доводів, апеляційний суд вважає рішення судді суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстави для його скасування відсутні, а тому, оскаржувану постанову слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2024 року.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.