ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/5569/25

Провадження № 3/947/1193/25

07.04.2025 року

Суддя Київського районного суду м.Одеси Прохоров П.А., за участю прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси Зайкова Д.Б., розглянувши матеріали за протоколом №10/2025 від 29.01.2025 року, що надійшли з Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий 10.03.2004 Малиновським РВ УМВС України в Одеській області), місце роботи: старший інспектор сектору ювенальної превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 , проходячи службу в поліції на посаді старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, будучи суб`єктом декларування і відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», внесла до щорічної декларації за 2023 рік (унікальний ідентифікатор документа - 4c8d35ee-eec4-49c7-bdd3-34bdc900473e) завідомо недостовірні відомості про об`єкти нерухомості та цінне рухоме майно, які відрізняються від достовірних на загальну суму 662 763 гривні, що становить розмір від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання цієї декларації, чим порушила встановленні п.п. 2, 3 ч.1 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції» вимоги фінансового контролю, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор Зайков Д.Б. надав суду мотивований висновок в якому зазначив, що в діях в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, просив суд притягнути її до адміністративної відповідальності та накласти стягнення в межах санкції ч.4 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Швець К.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні просила закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, зазначивши наступне.

Щодо відомостей про квартиру загальною площею 42,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 захисник вважає, що твердження у протоколі про те, що недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 398 268 гривень не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 чітко вказала вартість своєї частки на дату набуття права власності, однак помилково визначила тип власності, а отже в її діях відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Щодо відомостей про автомобіль марки «Ford Fusion», 2014 року випуску, білого кольору, з номером кузова НОМЕР_2 захисник зазначила, що ОСОБА_1 не мала наміру приховувати факт володіння вищевказаним автомобілем. 25.05.2021 року, ОСОБА_2 придбала автотранспортний засіб марки «Ford Fusion», 2014 року випуску, білого кольору, з номером кузова НОМЕР_3 . Одразу після оформлення усіх документів та отримання свідоцтва про реєстрацію автотранспортного засобу, ОСОБА_1 01.06.2021 року подала до НАЗК повідомлення про суттєві зміни в майновому стані відповідно до якого, ОСОБА_1 зазначила дату набуття права: 25.05.2021 року. Заповнюючи декларацію за 2023 рік, ОСОБА_1 помилково не зазначила, про володіння вищевказаним автотранспортним засобом, при цьому не приховуючи даного факту від НАЗК, в її діях відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Щодо відомостей про квартиру загальною площею 62,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 захисник зазначила, що ОСОБА_1 не приховувала відомості щодо володіння 1/2 частки зазначеної квартири та подавала до Національної агенції з питань запобігання корупції повідомлення про свій майновий стан. Крім того, ОСОБА_1 було надано всі документи, на підтвердження типу власності разом з відповідними поясненнями. Оскільки ОСОБА_1 помилково не вказала відомості про наявність у неї у власності вищезазначеної квартири, при цьому не приховуючи даного факту від НАЗК, в її діях відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , з`ясувавши наявність помилок у поданій нею декларації, за допомогою електронного кабінету на сайті Єдиного держаного реєстру декларацій, звернулась з заявою щодо можливості подачі виправленої декларації з достовірними відомостями за 2023 рік та їй було надано можливість подати виправлену декларацію з достовірними відомостями за 2023 рік у період з 24.02.2025 року по 05.03.2024 року. 04.03.2025 року ОСОБА_1 подала до Єдиного державного реєстру декларацій НАЗК виправлену декларацію, яка була успішно зареєстрована.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Підтримала думку адвоката.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши учасників провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Діяння повинно містити усі ознаки складу правопорушення, за відсутності хоча б однієї вважається відсутнім склад у цілому.

Диспозиція ч. 4 ст. 172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення у вигляді подання недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки цієї статті суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

Суб`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу, а саме особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає настання суспільно небезпечних наслідків та бажає їх настання, або свідомо припускає їх настання.

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-6 КУпАП, охарактеризував Вищий спеціалізований суд України в своєму листі від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17, де зазначив, що наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу під яким ст. 10 КУпАП розуміє вчинення адміністративного правопорушення, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в поданні завідомо недостовірних відомостей у декларації.

Вчинення порушення, в розумінні ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, повинно бути зумовлене будь-якими твердженнями чи обставинами, які в своїй сукупності доводять обізнаність особи щодо вимог вносити, чи не вносити певну інформацію до декларації та обґрунтовували б внесення саме недостовірних даних до декларації з якою-небудь неправомірною метою (небажання розкривати свої статки, намір ухилитись від сплати податків чи зборів, незаконність джерел походження майна тощо), доказів чого матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому суд також виходить з вимог ст.62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст.62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 05.02.2021 № 155 о/с, капітана поліції Чабанюк Т.Л. призначено на посаду старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Отже, проходячи службу в лавах Національної поліції України, маючи спеціальні звання поліції, спеціальний жетон з індивідуальним номером - 092153 і склавши Присягу на вірність Українському народові, ОСОБА_1 є поліцейським, наділена владними повноваженнями, виконує функції держави та на неї поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до протоколу та досліджених матеріалів справи зазначено, що ОСОБА_1 не зазначила відомості про квартиру АДРЕСА_3 , вартість якої, на дату набуття майнових прав становить 398 268 гривень, у зв`язку із чим, недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 398 268 гривень.

Водночас, з декларації за 2023 рік вбачається. що ОСОБА_1 зазначено відомості про вищезазначену квартиру, а саме: дата набуття права: 2018 рік, загальна площа, населений пункт: Одеса, вартість на дату набуття права 398 268 грн. та тип власності, що свідчить про те що ОСОБА_1 вірно вказала данні щодо квартири, лише помилково визначила тип власності, замість 6/10 частини квартири (60%), зазначила 100%. Крім того, до НАЗК було надано всі документи, на підтвердження типу власності разом з відповідними поясненнями, а також ОСОБА_1 своєчасно подано повідомлення про зміну майнового стану, у зв`язку із набуттям права власності на вищезазначену квартиру.

Щодо відомостей про автомобіль марки «Ford Fusion», 2014 року випуску судом встановлено, що 25.05.2021 року, ОСОБА_1 придбала вищезазначений автотранспортний засіб, після чого, 01.06.2021 року подала до НАЗК повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, в якому крім інших необхідних відомостей, зазначила вартість на дату набуття у власність: 253 089 грн. та вартість за останньою грошовою оцінкою: 253 089 грн., що свідчить про те, що ОСОБА_1 не мала наміру приховувати факт володіння вищевказаним автомобілем, тому не зазначення про володіння вищевказаним автотранспортним засобом у декларації за 2023 рік, суд розцінює як помилку, оскільки з урахуванням вищевикладених обставин, прямого або непрямого умислу в її діях не встановлено.

Аналогічними є обставини щодо відомостей про квартиру загальною площею 62,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме не зазначення відомостей про володіння 1/2 частки зазначеної квартири, вартість якої на дату набуття майнових прав становить 11 406 гривень, у зв`язку із чим, як зазначено у протоколі, недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 11 406 гривень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не приховувала відомості щодо володіння 1/2 частки квартири загальною площею 62,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки подавала до Національної агенції з питань запобігання корупції повідомлення про свій майновий стан, надала документи, на підтвердження типу власності разом з відповідними поясненнями, тому не зазначення про володіння вищевказаним автотранспортним засобом у декларації за 2023 рік, суд розцінює як помилку, оскільки з урахуванням вищевикладених обставин, прямого або непрямого умислу в її діях не встановлено.

Згідно примітки до статті 172-6 КУпАП, відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Станом на дату подання декларації за 2023 рік, а саме 21.02.2024 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн. Таким чином, 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб становить 302 800 гривень, 500 - 1 514 000 гривень.

Так, вартість транспортного засобу «Ford Fusion», рік випуску: 2014 року на дату набуття у власність становить 253 089 грн.

Вартість 1/2 частки квартири АДРЕСА_4 на дату набуття майнових прав становить 11 406 гривень.

Встановлені обставини свідчать про те, що відомості відрізняються від достовірних на суму 264 495 грн. (253 089 грн. + 11 406 грн. = 264 495 грн.), що складає менше 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на дату подання декларації.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, оскільки зазначені обставини повністю спростовані в судовому засіданні поясненнями захисника і ОСОБА_1 та дослідженими судом письмовими доказами, якими не спростовані доводи ОСОБА_1 про відсутність в у її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, тобто в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Пунктом 1 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.172-6, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з ухвалення постанови.

Суддя Прохоров П. А.