Справа № 736/2046/24 Головуючий у 1 інстанції Кутовий Ю. С.
Провадження № 33/4823/337/25
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисника адвоката Худякова А. Г.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Худякова А. Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка і жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, неодружена,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 18 серпня 2024 року о 22 год. 57 хв. по вул. Гетьмана Мазепи, у м. Корюківка, Чернігівської області, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ВАЗ 111830, державний номерний знак НОМЕР_1 та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити. Мотивує тим, що єдиною ознакою алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 поліцейським визнано те, що ОСОБА_1 сміялася з його не компетентних дій. Цей факт зафіксованій на відеозапису. Жодних інших ознак поліцейським під відеозапис не було встановлено. Місцевий суд не перераховує, які саме ознаки алкогольного сп`яніння, виявив поліцейський, а обмежився загальним формулюванням, що є не припустимим і проявом формального підходу.

Судом першої інстанції не взято до уваги порядок дій поліцейського та момент виникнення права на складання протоколу відносно водійки за відмову від освідування на стан алкогольного сп`яніння, а саме: поліцейський мав виписати під відеофіксацію направлення до закладу охорони здоров`я щодо ОСОБА_1 для її освідування, а вона повинна була на відеозапис відмовитися від такого освідування і тільки після цього у поліцейського виникла б можливість для складання протоколу відносно водійки як на те вказує Інструкція. Відмова від проходження освідування у закладі охорони здоров`я на відеофіксацію не зафіксована.

Зазначає, що постановою суду від 18.11.2024 було задоволено його клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції. У вступній та резолютивній частинах вказаної постанови судом зазначено: «… Представник правопорушниці…», тобто вже на той момент (до винесення судом рішення у справі) ОСОБА_1 де-факто вже було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також звертає увагу суду на те, що статус адвоката у постанові суду вказаний як представник, була подана заява про виправлення описок, яку суд задовольнив, однак станом на момент подачі апеляційної скарги, вказані недоліки так і не виправлені.

Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії ОСОБА_1 щодо керування нею транспортним засобом у стані сп`яніння, тому суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та її захисник адвокат Худяков А. Г. підтримали доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 в апеляційному суді пояснювала, що не вживає спиртні напої взагалі. В її розмову з поліцейськими втрутився її цивільний чоловік ОСОБА_2 , через що вона і постраждала. Вона керує транспортними засобами понад 18 років, і її вперше звинуватили у вживанні спиртних напоїв, при цьому ні запаху алкоголю, ні інших зовнішніх ознак у неї не було. Після складання протоколу вона за направленням поїхала у лікарню, де лікар декілька разів телефонував у поліцію, щоб прибули і були присутніми під час огляду. Поліція не прибула і лікар провів її огляд як особи, що самостійно звернулася та поставив діагноз твереза.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , аргументи її захисника Худякова А. Г., допитавши свідка ОСОБА_2 , переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На відеозапису, доданому до матеріалів справи видно, що 18 серпня 2024 року близько 23 год., працівниками поліції була зупинена ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем ВАЗ 111830, державний номерний знак НОМЕР_1 .

У ході перевірки документів та спілкування з водійкою ОСОБА_1 , працівник патрульної поліції запитав: «Алкоголь не вживали? Бажаєте пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці?», на що ОСОБА_1 відповіла що не вживає за кермом. На вимогу поліцейського пройти медичний огляд у встановленому законом порядку, при цьому не назвавши за якими саме ознаками вона повинна виконати вимогу проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відмовилась.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду першої інстанції, у них не зазначено, за якими ознаками, наявними у ОСОБА_1 , їй пропонували пройти огляд на стан сп`яніння.

Відеокамера запаху алкоголю не передає, а з розмови поліцейського з водійкою, відсутні підстави судити про наявність у неї будь-яких ознак алкогольного сп`янінн. Поліцейський озвучує ОСОБА_1 таку ознаку алкогольного спяніння як те, що остання сміялася з його поведінки, коли поліцейський вишукував правопорушення, а цивільний чоловік водійки указував на порушення, а тому вказували, що той тепер колишній працівник правоохоронного органу.

ОСОБА_1 під відеозапис неодноразово наголошувала на тому, що вона пройде огляд у медичному закладі самостійно, на що поліцейські ніякої реакції не проявляли, фактично обов"язків як водію не роз"яснили.

Аналіз відеозаписів, серед яких видно обличчя водійки ОСОБА_1 та її хода, чутно розмову, ознак алкогольного сп`яніння у неї не вбачається, так як не описав цих ознак поліцейський, який складав протокол, та суд, який приймав рішення про наявність у діях водійки порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, ОСОБА_1 надала Висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 825 від 19.08.2024, проведений в 00 год. 42 хв., згідно якого вона є тверезою, ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При відсутності у водія ознак алкогольного сп`яніння, вимога поліцейського про проходження медичного огляду на стан сп`яніння, є неправомірною і відмова від її виконання правових наслідків не породжує.

Приймаючи рішення про накладення стягнення, суд першої інстанції, на порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, не забезпечив, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, не звернув уваги на відсутність будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, що підтвердилося Висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 825 від 19.08.2024, внаслідок чого ухвалив необґрунтоване рішення про накладення стягнення, яке підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі за відсутністю складу правопорушення.

Усі інші доводи захисника не мають значення, оскільки визначальним є відсутність явних ознак алкогольного сп`яніння у водійки для обґрунтованої вимоги про проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Худякова А. Г. задовольнити.

Постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець