Провадження № 3/734/551/25 Справа № 734/622/25
ПОСТАНОВА

іменем України

03 квітня 2025 року селище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участю секретаря судових засідань Ієвлевої О.В., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Похилька С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу ЕПР1 №229702 від 25.01.2025 водій, ОСОБА_1 25.01.2025 о 22 год. 40 хв. на автодорозі М01 с.Кіпті Чернігівського району Чернігівської області Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі ЧОПНЛ відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився.

Захисником Похилько С.М. подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. У даному клопотанні захисник зазначає, що на його адвокатський запит від 20 лютого 2025 року (вих. № 37/25) до Управління ДПП в Чернігівській області останні листом-відповіддю від 14.03.25 №81аз/41/22/03-2025 повідомили, що відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських за 24-25 січня 2025 року видалені у зв`язку із закінченням строків їх зберігання, про що мною 17 березня 2025 року було повідомлено Козелецький районний суд Чернігівської області. Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 не містять відеоматеріалів (відеодоказів) відмови його від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Більш того, у своїх поясненнях, які знаходяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 категорично запевняє, що наркотичні засоби ніколи не приймав і не приймає. Згідно Виписки №64 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 30.01.25, 25 .01.25 у ОСОБА_1 взято проби крові, сечі на вміст наркотичних речовин, алкоголю. За результатами лабораторних досліджень №218 від 28.01.25 в сечі канабіноїди, метазон, морфій, амфетаміни, метамфетаміни, барбітурати не виявлено. Таким чином вбачається, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведено належними та допустимими доказами, тому провадження у справі повинно бути закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст.130 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сама по собі є закінченим складом правопорушення, який передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Матеріали справи містіть наступні докази вчинення правопорушення: протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №229702 від 24.01.2025, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3928978 від 24.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у відповідності до якого, огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 . Також до протоколу додані письмові пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що він був зупинений працівниками поліції в с.Кіпті Чернігівської області та з незрозумілих йому підстав був направлений для огляду в лікарню м.Чернігова за адресою: вул. Мазепи, 3. По прибуттю де лікарні йому було запропоновано здати на аналіз сечу, але через те, що він перехвилювався, він не зміг це зробити. Просив лікаря взяти сечу на аналіз зав допомогою катетера, але той відмовив. Отже, він не відмовлявся від здачі біоматеріалу та проходження медичного огляду.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучений СД-диск на якому мав міститися відеозапис проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак при перевірці останнього у суді було виявлено відсутність відеозапису.

На запит суду з Управління патрульної поліції в Чернігівській області надійшла відповідь, відповідно до якої відеозаписи з портативних відео реєстраторів поліцейських за 24-25 січня 2025 року видалені у зв`язку із закінченням строків їх зберігання тому надати даний запис немає можливості.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які були долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

За вимогами п.5 р.2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відеофіксація є невід`ємною і обов`язковою частиною виявлення, фіксування та документування адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, однак в даному випадку не є тим доказом, який є беззаперечним доказом про адміністративне правопорушення і вину особи.

Таким чином долучені до матеріалів справи письмові докази та DVD диск не містять беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

За змістомст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Працівниками поліції не надано належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_1 у зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення час та місці керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

В даному випадку, об`єктивна сторона даного правопорушення, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Статтею 19 Конституції України визначено, що посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine, заява N 7460/03, § 26) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Отже, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Вина особи повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, повинен бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за вчинення адміністративного правопорушення за викладених у протоколі обставинах.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху за обставин, які викладені у протоколі, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст.130, п. 1 ст. 247 , п. 3 ст. 284 КУпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя