Справа№ 953/9950/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2025 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кіндер В.А., розглянувши матеріал, що надійшов з управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

12.10.2024 о 09 годині 13 хвилин в м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 271 а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло, а також неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Захисник Кайданнік Д.А. надав суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивоване тим, що поліцейськими при оформлені матеріалів було допущено ряд порушень, зокрема: матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відсутні відомості щодо обґрунтування причини зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , відеозапис не є безперервним, а тому його не можна вважати належним доказом. Окрім того, зі змісту лабораторного аналізу №620282 від 12.10.2024 вбачається, що в сечі ОСОБА_1 не виявлено будь-яких наркотичних речовин.

Положеннями ч.2 ст.268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою, проте даний перелік не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП.

Враховуючи положення ч.2 ст.268 КУпАП, участь у справі адвоката Кайданніка Д.А., який реалізує право ОСОБА_1 на правову допомогу, зважаючи на необхідність дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Винна ОСОБА_1 належним чином підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 148746 від 12.10.2024 в якому, зокрема, безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення; направленням на огляд водія з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння; відеозаписами долучених до матеріалів; рапортом поліцейського щодо обставин події вчинення адміністративного правопорушення.

Оцінюючи наведені докази, суд керується положеннями ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (зі змінами) (далі Інструкція), якими унормовано правову процедуру огляду водіїв на стан сп`яніння, встановлено гарантії захисту прав і законних інтересів водія, а також процесуальні запобіжники можливим зловживанням з боку працівників поліції.

Суд зважає на те, що згідно із п.2 розділу І Інструкції підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи однієї чи декількох ознак наркотичного сп`яніння, передбачених п.4 розділу І Інструкції.

З матеріалів справи, зокрема, даних протоколу та направлення вбачається, що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло, а також неприродна блідість.

Згідно вимог пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Судом встановлено, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання якої передбачено ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений судом.

З досліджених судом відеозаписів вбачається, зокрема, з відеозапису «export-18fli.mp4»: водій відразу погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (03 хв. 27 с.). Водночас, згодом повідомив про свою відмову від проходження огляду у встановленому порядку, мотивуючи це тим, що хоче додому спати (14 хв. 10 с. 14 хв. 20 с. зазначеного відеозапису). Після чого працівником поліції роз`яснено, що у такому разі наявне порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України та стосовно ОСОБА_1 буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП; ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

З досліджених відеозаписів не вбачається факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , однак, суд зауважує, що правопорушник після зупинки транспортного засобу не заперечував факт керування ним автомобілем, погодився на проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а потім відмовився саме як особа, яка керувала транспортним засобом. Окрім того, в графі 14 протоколу, в якому викладаються пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що їхав з чергування додому. Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку.

Стосовно доводів захисника про відсутність передбачених законом підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та оскарження останнім дій працівників поліції шляхом подання адміністративного позову, суд зазначає, що за порушення вимог щодо законності підстав зупинення транспортного засобу поліцейський може бути притягнутий до відповідальності, передбаченої законом, але це не нівелює порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.01.2025 у справі № 183/11842/24 відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій працівників поліції щодо зупинення транспортного засобу. Відповідно до ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2025 апеляційним судом закінчені підготовчі дії по підготовці справи до апеляційного розгляду.

Суд відхиляє доводи захисника про те, що відеозаписи не є належними доказами, оскільки не є безперервними. Частина друга статті 266 КУпАП зобов`язує поліцейського застосовувати технічні засоби відеозапису саме під час проведення огляду осіб на стан певного виду сп`яніння, а не фіксувати всю взаємодію з особою. На відеозаписі зафільмована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що узгоджується з його поясненнями, викладеними в графі 14 протоколу ЕПР1 № 148746 від 12.10.2024.

Відповідно до сповіщення від 30.12.2024 №13213 солдат ОСОБА_1 23.12.2024 зник безвісти під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини. Згідно із пунктом дев`ять частини першої статті 247 КУпАП смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на те, що правові наслідки зникнення особи безвісти не прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті, то суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі з цих мотивів.

Згідно із копією лабораторного аналізу від 12.10.2024 загальноклінічного дослідження сечі ОСОБА_1 встановлений негативний результат щодо вмісту наркотичних речовин. Лабораторне дослідження проведене Товариством з обмеженою відповідальністю «Екотест+».

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проте, ТОВ «ЕКОТЕСТ +» не міститься в переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що визначений в додатку до наказу директора Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації від 23.11.2023.

Окрім того, ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, а не п.2.9. «а», тобто керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, які б доводили, що відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є виправданою у даному конкретному випадку, що ОСОБА_1 міг діяти в стані крайньої необхідності. В своїх пояснення, наведених в протоколі він зазначив, що їхав додому відпочивати.

Суд зауважує, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною належним чином та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому на нього слід накласти стягнення, визначене у санкції даної статті.

З довідки поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 , згідно із обліковими даними НАІС ДДАІ отримував посвідчення водія НОМЕР_3 .

При накладенні на особу стягнення, суддя відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП характер вчиненого правопорушення, яке є умисним і грубим порушенням ПДР України; особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 34, ст. 35 КУпАП обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Відповідно до пункту п`ять частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з правопорушника у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зауважує, що відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Водночас, у цій справі ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності будь-яких доказів, що вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення було здійснено при виконанні службових обов`язків або у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які би давали підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Збройних Сил України або інших військових формувань, або виконував обов`язки військової служби. Відтак, суд дійшов висновку, що з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 284, ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя: Кіндер В. А.