Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6982/24 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Номер провадження №33/4805/248/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Орлюка Сергія Антоновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 , 07.11.2024 о 21 годині 22 хвилини в с.Бехи Коростенського району, Житомирської області по вул.Слобода, 38, керував транспортним засобом "Volkswagen Transporter", державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також у найближчому закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Орлюк С.А., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, однобічне та неповне з`ясування обставин справи. На його думку, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки матеріали справи не містять доказів керування його підзахисним транспортним засобом та правомірності його зупинки. Також, вказав на допущені працівниками поліції порушення порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Звернув увагу на невідповідність вимогам чинних інструкцій відеозапису, який не є безперервним та не відображає дійсних обставин події. Зауважив, що постанова про накладення адміністративного стягнення за ст.122 КУпАП поліцейськими не виносилась і ОСОБА_1 не вручалась, є фіктивною та не відповідає викладеним у протоколі обставинам. У разі скасування оскаржуваної постанови, просив повернути сплачений ОСОБА_1 штраф.

Належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, захисник ОСОБА_1 - адвокат Орлюк С.А. до суду апеляційної інстанції не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, доводи апеляційної скарги підтримав.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №168510 від 07.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 , 07.11.2024 о 21 годині 22 хвилини в с.Бехи Коростенського району, Житомирської області по вул.Слобода, 38, керував транспортним засобом "Volkswagen Transporter", державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження, в установленому законом порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом шляхом паркування в безпечному місці (а.с.2); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння в медичному закладі ЦМЛ м.Коростень від 07.11.2024 (а.с.7); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с.5); рапорт лейтенанта поліції від 07.11.2024 ОСОБА_2 (а.с.6); копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3432664 від 07.11.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.9); відеозапис обставин події

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи наступне.

Відповідно до змісту статті ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч.3 ст.35).

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено допустимими доказами факт порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху, які б, відповідно до вимог закону, давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням. Наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських також не містять таких доказів на них зафіксовано лише вимогу до ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та його відмову від такого огляду.

Не усуває цих суперечностей рапорт лейтенанта поліції від 07.11.2024 ОСОБА_2 , на який послався суд першої інстанції, як на доказ винуватості ОСОБА_1 , оскільки сам по собі рапорт може бути належним доказом законності зупинки лише в сукупності з іншими доказами. Також не є належним підтвердженням правомірності зупинки і постанова серії ЕНА №3432664 від 07.11.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, яка містить відмітку «від підпису та копії відмовився». Однак у матеріалах справи відсутній відеозапис, який би підтверджував факт інформування ОСОБА_1 про причини зупинки транспортного засобу, доведення йому змісту зазначеної постанови, а також відсутня відмітка про надіслання йому її копії поштою.

Також, суд першої інстанції не звернув увагу на порушення працівниками поліції вимог ст.256 КУпАП під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом статті 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, особа має безумовне право ознайомитися зі змістом протоколу, а також зі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Відповідно до змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він був складений у присутності останнього. Проте, як вбачається із відеозаписів обставин події, які покладені судом першої інстанції в основу доведеності вини ОСОБА_1 , працівники поліції не складали протокол у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не роз`яснювали йому суті вчиненого правопорушення, а також не складали будь-яких процесуальних документів. Протокол про адміністративне правопорушення та інші документи містять лише відмітки про відмову особи від підпису. Відеозапис обставин події свідчить про те, що уповноваженими особами були проігноровані вимоги глави 19 КУпАП та в спілкуванні з ОСОБА_1 вони обмежилися лише пропозицією пройти «освідування на стан сп`яніння» та питанням, чи буде водій присутнім при складенні адміністративних матеріалів.

Апеляційний суд не погоджується з такою бездіяльністю працівників поліції та з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 . Вимоги статей 254, 256, 259, 260 КУпАП категорично обумовлюють обов`язкову присутність особи при складенні відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення. Дані вимоги закону поліцейськими виконані не були.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП, за яких цей протокол не можна визнати належним та допустимим доказом, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення. Тому, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник просить повернути штраф в розмірі 17000 грн, сплачений ОСОБА_1 на виконання постанови суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.296 КУпАП, скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Оскільки постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про повернення штрафу та судового збору, сплаченого ОСОБА_1 на виконання постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Орлюка Сергія Антоновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України грошові кошти у розмірі 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень), сплачені ним 24.12.2024 за платіжною інструкцією №0.0..1 від 24.12.2024 за реквізитами: отримувач ГУК у Житомир обл./Житомир обл./21081300, , р/р UA0006001, призначення платежу: *;101;;21081300; адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; ОСОБА_1 та грошові кошти у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок), сплачені ним 24.12.2024 за платіжною інструкцією №0.0..1 від 24.12.2024 за реквізитами: отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, р/р UA0026001, призначення платежу: *;101;;22030106, судовий збір ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич