Справа№464/1289/25
пр.№ 3/464/597/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП,

встановила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №391220 від 20.02.2025, ОСОБА_1 31.01.2025 о 13.40 год. перебував за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив винесений 27.01.2025 відносно нього терміновий заборонний припис серії АА №341396, згідно з яким останній мав залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи терміном на 7 діб, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненому правопорушенні заперечив та пояснив, що є співвласником квартири АДРЕСА_2 , де проживає разом із внучкою колишньої дружини ОСОБА_2 . Так, у зв`язку із наявністю термінового заборонного припису, 31.01.2025 о 13.40 год. повернувся до місця проживання забрати особисті речі. ОСОБА_2 не заперечила, впустила його до помешкання. Не мав наміру залишатись у квартирі, а також спілкуватись з потерпілою. Проте, остання викликала працівників поліції, які склали відносно нього матеріали справи про адміністративне правопорушення. Зазначив, що копії термінового заборонного припису не отримував, такого не підписував. На даний час разом із потерпілою не проживає.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення про те, що є співвласником квартири АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі проживає разом із колишнім чоловіком бабусі ОСОБА_1 , з яким у них виникають часті конфлікти, оскільки останній зловживає алкогольними напоями. Через вчинення ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства, працівниками поліції складено терміновий заборонний припис, яким, зокрема, заборонено ОСОБА_1 перебувати в місці її проживання. Проте, 31.01.2025 в обідній час ОСОБА_1 повернувся додому забрати особисті речі, на що вона не заперечила. В подальшому, порушник, забравши речі, залишив помешкання, однак через певний час повернувся для того, щоб взяти гроші та банківські картки. Так як останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, була вимушена викликати працівників поліції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суддя встановила наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-8 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, згідно зі ст. 1 вказаного Закону терміновий заборонний припис стосовно кривдника це спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, надано наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №391220 від 20.02.2025;

-повідомлення на службу «102»;

-письмову заяву потерпілої ОСОБА_2 від 31.01.2025;

-письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 31.01.2025;

-письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 20.02.2025;

-копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №341396 від 22.01.2025;

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 , відносно якого 27.01.2025 винесено терміновий заборонний припис серії АА №341396, із зобов`язанням залишити місце проживання постраждалої особи та забороною на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, 31.01.2025 о 13.40 год. перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає потерпіла, чим не виконав заходи, вжиті відносно нього, відтак у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Водночас, відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про малозначність діяння, вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить того, що така малозначність має полягати в сукупності трьох умов: 1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу правопорушення, передбаченого законом про адміністративну відповідальність, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) КУпАП характеризують певний склад правопорушення; 2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки чи шкоди, яка є типовою для певного правопорушення. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду; 3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

Беручи до уваги викладене та характер вчиненого порушення, особу порушника, ступінь його вини, приходжу до висновку, що, хоч дії ОСОБА_1 формально містять ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, разом з тим, зважаючи на відсутність будь-яких даних про те, що порушник мав намір створити небезпеку для життя чи здоров`я потерпілої або ж вчинив повторно відносно неї дії протиправного характеру, які б могли містити ознаки домашнього насильства, з урахуванням пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілої про те, що ОСОБА_1 повернувся до місця проживання ОСОБА_2 з метою забрати особисті речі, проти чого потерпіла не заперечила, дозволила останньому пройти до помешкання, відтак приходжу до висновку про можливість визнання вчиненого ОСОБА_1 діяння малозначимим та звільнення його від адміністративної відповідальності відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

При цьому слід звернути увагу на те, що звільнення від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення та оголошення ОСОБА_1 усного зауваження в конкретному випадку є доцільним, а також є важливим засобом реалізації судом принципу гуманізму та індивідуалізації відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі ст. 22, ч. 2 ст. 172-8 КУпАП, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.