Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1574/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 м. Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Надопта А.А., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли із Відділу ПС «ДЯКОВЕ» ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово не працює,

за ознаками ч.2 ст.185-10 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №242485 від 06.03.2025 року вбачається, що 06 березня 2025 року близько 12 год. 40 хв. прикордонним нарядом «Група реагування» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) на напрямку 112 прикордонного знаку (територія Королівської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) в прикордонній смузі на відстані 100 метрів до державного кордону було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 з ОСОБА_2 спільно та ОСОБА_3 , який при спробі затримання на неодноразово повторювану законну вимогу військовослужбовця ДПСУ зупинитися та надати документи, що посвідчують особу, громадянин України ОСОБА_1 , проігнорувавши вимогу зупинитися, вдався до втечі.

Своїми діями громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги cт. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України» від 19.06.2003 року, відповідальність за яке передбачено ч. 2 cт. 185-10 КУпАП, вчинене у складі групи осіб.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності про день, час та місце розгляду справи повідомлена, в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши зміст протоколу про адмінправопорушення ЗхРУ №242458 від 06.03.2025 року, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вирішив наступне.

Пунктом 10 Положення про прикордонний режим затвердженого Постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року передбачено, що громадяни України, які в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають,проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу та іноземці а особи без громадянства, які в`уїжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають та пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Статтею 3 Закону України «ПроДержавну прикордоннуслужбу України» встановлено,зокрема що, основною функцією ДПС України є здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення. Статтею 19 цього ж закону на ДПС України в тому числі покладається контроль за дотриманням прикордонного режиму.

Згідно ч. 2 ст.185-10КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбаченечастиною першоюцієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.185-10 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним злісної непокори законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону у складі групи осіб. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не пред`явив документи на вимогу працівника Державної прикордонної служби України. Суд вважає, що у матеріалах справи відсутні докази спільного вчинення правопорушення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Суду не надані докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільно вчинили злісну непокору законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону у складі групи осіб.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення передбаченого ч.1ст.185-10 КУпАП стверджується протоколом про адміністративне правопорушення,протоколом про адміністративне затримання,поясненнями ОСОБА_1 .

При вирішенні питання щодо необхідності накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , враховуючи характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, з урахуванням вищевикладених обставин, хоча формально і містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП, однак у зв`язку із своєю малозначністю не являє собою великої суспільної небезпеки на час його вчинення, у зв`язку із чим, вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 22, 280, 283, 284 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.185-10 КУпАП закрити у зв`язку із малозначністю допущеного правопорушення.

Звільнити притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Суддя А. А. Надопта