Справа№ 953/9201/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2025 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Харкові матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

27.09.2024 о 18 год. 00 хв., за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 127, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Део Сенс, р.н. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовилась на місці зупинки транспортного засобу, чим порушила п.2.5 ПДР України, велась відеофіксація на бодікамеру 476542 та відео з особистого телефону «Айфон11».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала посилаючись на те, що 27.09.2024 транспортним засобом не керувала через його технічну несправність. В письмових поясненнях, наданих 20.03.2025 ОСОБА_1 зазначила, що 27.09.2024 о 18 год. разом із сином перебувала за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, в автомобілі ЗАЗ DAEWOO, р.н. НОМЕР_2 . Оскільки автомобіль мав несправність, двигун автомобіля був вимкненим, рух автомобіль не здійснював, ключ в замок запалювання не було вставлено. В стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не перебувала. В цей момент до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції та вимагали пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, вона відмовилась їхати з поліцейськими до медичного закладу для проходження медичного огляду. Працівники поліції склали протокол про порушення ОСОБА_1 вимог ч.1 ст. 130 КУпАП, де вказано, що остання відмовилася від проходження експертизи. На думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження фактичного керування особою транспортним засобом. Відеозаписи, які містяться в матеріалах справи не підтверджують факту керування транспортним засобом в стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння. Рапорт поліцейського не може бути належним та допустимим доказом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки на його підтвердження суду не надано жодного доказу.

Також, 24.12.2024 до суду електронною поштою надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Мікуліна Д.М. яким останній просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування вказаного клопотання посилався на те, що матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки відсутні відео зупинки транспортного засобу та того, що з нього виходила ОСОБА_1 . При цьому, причиною відсутності факту зупинки є те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керувала, а сиділа у авто, що припарковано неподалік від її будинку. Ввечері 27.09.2024 ОСОБА_1 підійшла до свого автомобіля, який не рухався, після чого отримала телефонний дзвінок від матері та оскільки на вулиці було холодно і посилювався вітер, сіла у авто. Коли ОСОБА_1 відійшла від автомобіля до крамниці, неповнолітній син останньої та мати ОСОБА_1 ОСОБА_2 сиділи у автівці, не маючи жодного наміру рухатись з місця. Після того, як ОСОБА_1 повернулася до автівки, працівники поліції запропонували останній пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 роз`яснено, що вона не зобов`язана проходити огляд на стан сп`яніння, у разі, якщо вона не здійснює керування транспортним засобом. Під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення остання не мала ознак сп`яніння та в нетверезому стані не перебувала. Крім того, захисник ОСОБА_1 Мікулін Д.М. зазначив, що складений відносно ОСОБА_1 протокол серії ЕПР 1 №138109 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, склад правопорушення за ст. 130 КУпАП вказано незрозуміло. Працівники поліції інкримінують ОСОБА_1 як проступок, дію чи бездіяльність, що не передбачені КУпАП (пасивна відмова від проходження огляду). Крім того, відеозапис з бодікамери поліцейського проводиться не систематично, багато подій на зйомці є незрозумілими, а тому належність відеозапису як доказу не може бути беззаперечною. Працівниками поліції також не було залучено жодного свідка під час проведення огляду. Щодо рапорта працівника поліції захисник зазначив, що вказаний документ не містить реквізитів, які б давали можливість оцінити його з точки зору належності та допустимості як доказу у справі. Зокрема, рапорт не містить резолюції посадової особи, до відому якої доводилась інформація, що значиться в ньому та не містить інформації щодо того, яким чином необхідно розпорядитись вказаним документом, а тому, на думку захисника дана обставина не уповноважує ініціатора його складення розцінювати його як доказ у справі та приєднувати до матеріалів справи. Вказаний рапорт виражає лише думку особи, яка його склала, оскільки особа, яка має право розпоряджатися вказаною інформацією, свою думку з приводу нього не висловила.

У письмових поясненнях наданих ОСОБА_1 до суду 20.03.2025 остання зазначила, що в підтвердження несправності транспортного засобу ЗАЗ DAEWOO, р.н. НОМЕР_2 надає фото автомобіля, який знаходиться у розібраному, зламаному, заржавілому стані. Механік ОСОБА_3 , який ремонтував вказаний автомобіль та може підтвердити те, що 18.09. авто ОСОБА_1 зі зламаним двигуном привезли до подвір`я останнього проходить військову службу у лавах ЗСУ.

Суд, дослідивши письмові матеріали та відеозаписи, приходить до наступного.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 27.09.2024 року серії ЕПР1 №138109;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.09.2024;

- даними відеозапису IMG-6024 на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Део Сенс, р.н. НОМЕР_2 ;

- даними відеозапису export-05bot на якому зафіксовано процедуру складення поліцейськими відносно ОСОБА_1 вказаного адміністративного матеріалу та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (03:45 хв. відеозапису). З вказаного відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 зазначила поліцейським, що є пішоходом, зазначений у протоколі транспортний засіб знаходиться в несправному стані, однак вказаним транспортним засобом вона «підрулювала» ( 02:45 хв. відеозапису);

- рапортом інспектора роти 5 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції від 27.09.2024;

- довідкою, складеною поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП рядовим молодшим лейтенантом поліції Іщенко Г. відповідно до якої ОСОБА_1 згідно облікових даних ІПНП отримувала посвідчення водія.

Слід зазначити, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду 20.02.2019 по справі № 404/4467/16-а(2-іс/811/3/17) провадження №К/9901/21130/18. Враховуючи викладене, суд вважає, що відеозапис IMG-6024 містить фіксацію саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Део Сенс, р.н. НОМЕР_2 .

Твердження сторони захисту про недопустимість наданих відеозаписів, в якості доказів, через те, що вони не містять цілісної картини події і обстановки, є необґрунтованими.

Зазначені відеозаписи надані відповідними посадовими особами та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказів, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені відеозаписи відтворюють обставини події, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, хід спілкування водія з працівниками поліції, виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, вимогу працівника поліції на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, а також відмову водія від проходження зазначеного огляду.

Посилання захисника на неправомірність дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не приймаються до уваги, оскільки будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу незаконність дій інспекторів не встановлена.

Щодо доводів ОСОБА_1 та її захисника про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не перебувала у стані сп`яніння суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Посилання захисника на те, що рапорт поліцейського від 27.09.2024 не є належним доказом по справі, не приймаються до уваги.

Відповідно до постанови Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 травня 2024 року рапорт, складений уповноваженою особою за встановленою формою, містить у собі необхідні реквізити та інформацію, яка посвідчує певні події та факти, долучається до протоколу про адміністративне правопорушення як основний доказ вчинення особою адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його винуватість підтверджується саме сукупністю доказів наявних в матеріалах справи, а не лише взятим окремо доказом.

Виходячи з приписів ч.2 ст.266 КУпАП, залучення свідків не є обов`язковим, якщо під час проведення огляду особи поліцейський застосовує технічний засіб відеозапису.

Клопотання захисника Мікуліна Д.М. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП не підлягає задоволенню.

Надані ОСОБА_1 20.03.2025 фото транспортного засобу ЗАЗ DAEWOO, р.н. НОМЕР_2 не підтверджують його несправність, що унеможливлювало керування ним 27.09.2024, оскільки ці фото не містять дати їх створення та з вказаних фото неможливо ідентифікувати рівень пошкодження транспортного засобу.

Отже, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст.251КУпАП.

Отже суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 порушила

п. 2.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення ОСОБА_1 та її захисника Мікуліна Д.М. є безпідставними та не обґрунтованими, розцінюються судом як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України « Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст.40-1, ч. 1 ст.130 КУпАП,ЗУ «Про судовий збір», суд,-

постановив:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строк на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.М. Бородіна