КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 755/20034/24

номер провадження: 33/824/1350/2025

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лубинця Анатолія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного міста Києва від 13 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного міста Києва від 13 січня 2025 рокуОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн 00 коп.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп. на користь держави.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що всупереч вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 (далі - Інструкція №1376) працівником поліції у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» не вказано повної назви правоохоронного органу і своїх анкетних даних та застосовано скорочення як назви відділення поліції, так і своїх анкетних даних. Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №956223 від 09 листопада 2024 року містить закреслення та виправлення у графах протоколу, а саме, частина санкції статті закону, за якою його притягують до адміністративної відповідальності, а в графі «чи притягався до адміністративної відповідальності» - міститься лише прочерк. Крім того, у порушення пункту 11 розділу II Інструкції №1376, протокол не містить відомостей про роз`яснення йому, як особі яка притягається до адміністративної відповідальності, прав, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Вказує, що 09 листопада 2024 року між ним та дружиною виникла сварка з приводу розлучення. Враховуючи, що у них є двоє малолітніх дітей, він запропонував дружині спробувати налаштувати відносини та зберегти сім`ю. Але дружина йому повідомила, що все одно доб`ється скорішого розлучення. Притягнення його до адміністративної відповідальності вона використала з метою швидкого отримання рішення суду про розлучення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду справи повідомлялась судом апеляційної інстанції шляхом направлення судової повістки про виклик на адресу місця її проживання: АДРЕСА_3 . Проте судова повістка повернулась до Київського апеляційного суду з відміткою пошти на конверті: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.69-70).

Апеляційний суд враховує, що потерпілу ОСОБА_2 також було повідомлено про судове засідання шляхом направлення судової повістки на електронну адресу та до електронного суду її представника - адвоката Косів Л.Т., що підтверджується відповідними довідками Київського апеляційного суду (а.с.67-68).

Також в судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився, про місце і час судового засідання повідомлений апеляційним судом своєчасно в установленому законом порядку. Захисник ОСОБА_1 - адвокат Лубинець А.В. вважав за можливе проводити розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Отже, враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 були повідомлені судом про місце і час розгляду справи завчасно в установленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від них не надходило, то суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лубинця А.В., який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному (п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, і такі діяння є умисними.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №956223 від 09 листопада 2024 року, вбачається, що 09 листопада 2024 року о 21 год 00 хв. ОСОБА_1 знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , в квартирі вчинив домашнє насильство фізичного характеру, що виразилось у штовханні, що призвело до падіння постраждалої особи, по відношенню до його дружини ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.1).

Обставини, викладені у адміністративному протоколі, підтверджуються наявною у матеріалах заявою потерпілої ОСОБА_2 , наданої працівникам поліції одразу на місці події, з якої вбачається, що ввечері 09 листопада 2024 року її чоловік ОСОБА_1 побив її і вискубав волосся, кидав на підлогу, затискав за шию, поцарапав обличчя, налякав доньку, якій 3,5 роки. Чоловік звинувачує її у зраді, якої немає, вдарив головою об підлогу та не випускав з квартири. Коли ОСОБА_2 вибігла щоб покликати на допомогу і викликати поліцію ОСОБА_1 зачинив вхідні двері. Сусіди прийшли на допомогу і її чоловік розбив сусіду голову. Просила прийняти міри (а.с.6).

Із долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису встановлено, що після прибуття поліції потерпіла підтвердила факти домашнього насильства, яке відбувалось на очах дитини. Кривдник підтвердив, що все відбувається через його ревнощі до дружини. На іншому аудіозаписі ОСОБА_1 визнає, що дійсно була ситуація, коли він тягав дружину за волосся, виправдовуючи це тим, що він побачив переписку в телефоні дружини. Обіцяв, що більше не буде.

09 листопада 2024 року інспектором СПДН ВП Дніпровського УП ГУНП у місті Києві винесено терміновий заборонний припис щодо кривдника ОСОБА_1 строком на 2 доби з 22 год 40 хв. 09 листопада 2024 року по 22 год 40 хв. 11 листопада 2024 року, у зв`язку із вчинення ним домашнього насильства щодо постраждалої ОСОБА_2 . Встановлено заходи: заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Відповідно до вимог ч.6 ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 09 листопада 2024 року серії АА №433137 вручено кривднику, а копію - постраждалій особі, що підтверджується наявністю їх підписів у відповідних графах.

Водночас працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 положення ст.173-2 КУпАП про притягнення до відповідальності за невиконання термінового заборонного припису стосовно нього, зобов`язання повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ Національної поліції за місцем вчинення домашнього насильства, а також про право оскарження термінового заборонного припису до суду, про що свідчить наявність підпису ОСОБА_1 у відповідній графі.

Встановлено, що відповідно до положень ч.9 ст.25 Закону та п.22 Розділу ІІ Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 01 серпня 2018 року №654, ОСОБА_1 , будучи повідомлений про право на оскарження термінового заборонного припису, цим правом не скористався.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суддя першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сталася сварка з приводу розлучення, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_2 .

Підстав сумніватися у достовірності та правдивості пояснень потерпілої ОСОБА_2 щодо обставин події, які були послідовними та незмінними як при зверненні до поліції, так і в суді першої інстанції, як і підстав обмовляти ОСОБА_1 потерпілою, судом апеляційної інстанції не встановлено і апелянтом не надано.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що всупереч вимогам Інструкції №1376 працівником поліції у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» не вказано повної назви правоохоронного органу і своїх анкетних даних та застосовано скорочення як назви відділення поліції, так і своїх анкетних даних. Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №956223 від 09 листопада 2024 року містить закреслення та виправлення у графах протоколу, а саме, частина санкції статті закону, за якою його притягують до адміністративної відповідальності, а в графі «чи притягався до адміністративної відповідальності» - міститься лише прочерк. Крім того, у порушення пункту 11 розділу II Інструкції №1376, протокол не містить відомостей про роз`яснення йому, як особі яка притягається до адміністративної відповідальності, прав, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Ці доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає необґрунтованими та спрямованими на бажання уникнути ОСОБА_1 відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №956223 від 09 листопада 2024 року можливо встановити посадове становище особи, яка його склала, та відображено суть адміністративного правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 .

При цьому апеляційний суд враховує, що протокол адміністративне правопорушення серії ВАВ №956223 від 09 листопада 2024 року містить відомості про те, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Проте ОСОБА_1 відмовився від підпису, що відображено у даному протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджується долученим до нього відеозаписом.

Оцінюючи наявні у справі докази, на переконання суду апеляційної інстанції, твердження в апеляційній скарзі щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не узгоджуються із фактичними обставинами справи та у повній мірі спростовуються сукупністю досліджених як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, доказами.

Переконливих доводів, які безумовно спростовували би висновки суду, викладені в постанові, і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Дніпровського районного міста Києва від 13 січня 2025 року - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного міста Києва від 13 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов