Справа № 474/248/25
Провадження № 3/474/155/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.04.25р. с-ще Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., розглянув справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли від СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, місце проживання: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, -

встановив:

06.03.2025р., близько 00 год. 04 хв., по вул. Миколаївська, 12, с-ще Врадіївка, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки Шкода Ромстер, н/з НОМЕР_1 , не маючи права керування даним видом транспортного засобу, тобто не маючи посвідчення водія взагалі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. а п. 2.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 263334 від 06.03.2025р. надійшов до суду 24.03.2025р.

ОСОБА_1 та його законна представниця ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (розписка про отримання судової повістки від 01.04.2025р.), про причини неявки не повідомили. Водночас 09.04.2025р. звернулися до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначили про хворобу батька та необхідність їхати в аптеку. Просили прийняти рішення на розсуд суду.

Враховуючи приписи ст.ст. 268 та 270 КУпАП, згідно з якими участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її законного представника, під час судового розгляду справи є необов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його законної представниці Шліхар А.А.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, слід зазначити, що альтернативи застосування іншого адміністративного стягнення санкція ч. 2 ст. 126 КУпАП не передбачає.

Згідно п.п. а п. 2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи приписи ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, яке зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 263334 від 06.03.2025р., який останній підписав без будь-яких зауважень щодо його змісту, підтверджується: відеозаписом подій; заявою ОСОБА_1 , поданої до суду 08.04.2025р.

Відповідно до довідки СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 06.03.2025р. вбачається, що згідно з базою даних ІКС ІПНП МВС України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має посвідчення водія взагалі та протягом 2024-2025р.р. не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Щодо пояснень ОСОБА_1 , що вчиняючи адміністративне правопорушення він їхав в аптеку щоб купити ліки хворому батьку, тобто діяв у стані крайньої необхідності, слід зазначити таке.

Статтями 17 та 18 КУпАП визначено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

При цьому ні ОСОБА_1 , ні його законна представниця ОСОБА_2 не клопотали про виклик свідків, зокрема дівчини, яка була в автомобілі разом з ОСОБА_1 , в судове засідання для їх допиту та не надали жодних інших доказів на підтвердження наявності крайньої необхідності.

З огляду на вищевикладене, вважаю, що твердження ОСОБА_1 щодо крайньої необхідності, які не підтвердженні жодними доказами, є лінією захисту спрямованою на введення суд в обману щодо дійсних обставин вчинення адміністративного правопорушення, з метою уникнення адміністративної відповідальності, а тому вказані твердження не беруться до уваги.

Статтею 13 КУпАП визначено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:

1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого

2) попередження;

3) догана або сувора догана;

4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

При призначенні адміністративного стягнення з урахуванням встановленого, вважаю доцільним застосувати по відношенню до ОСОБА_1 з метою його виховання та попередження вчинення нових правопорушень адміністративне стягнення у виді штрафу, передбачене санкцією ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 13, 23, 27, 40-1, 126, 221, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (отримувач: Миколаїв.ГУК/тг смт Врадiївка/21081100 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) номер рахунку: UA0014454 код банку отримувача (МФО): 899998) у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг смт Врадiївка/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, код банку отримувача (МФО): 899998, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0014454 Код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол