ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий в суді І інстанції Валігурська Л.В.
Провадження № 33/819/80/25 Доповідач Кутурланова О.В.
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Кутурланова О.В.

за участю:

секретаря судового засідання Олійник К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Князь Інна Іванівна, на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 09 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 09 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 04.12.2024 року о 20:57 годині по вул. 49 Херсонської Гвардійської дивізії, 19 в м. Херсоні, керував транспортним засобом «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, будучи повторно протягом року підданим адміністративному стягненню за аналогічне правопорушення.

У діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка повторно протягом року вчинила порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, адвокат Князь І.І., яка діє від імені ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на численні порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 09 січня 2025 року та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що:

- зупинка транспортного засобу працівниками поліції була незаконною, оскільки жодних правил дорожнього руху він не порушував;

- протокол, складений працівниками поліції, не може вважатися належним доказом у справі, оскільки він не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, т.я. має виправлення, які стосується сутті пред`явленого обвинувачення, що є недопустимим. З відеозапису вбачається, що працівник поліції зачитував ОСОБА_1 складений протокол, де зазначалось, що він притягається до адміністративної відповідальності саме за ч.1 ст.130 КУпАП. Водій поставив підпис в протоколі, де зазначалася саме ця інформація, проте до суду зазначений протокол надійшов з виправленням з ч.1 ст.130 КУпАП на ч.2 ст.130 КУпАП.

Також апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, в обґрунтування якої адвокат Князь І.І. зазначила, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, копію постанови суд йому не направляв, з текстом постанови останній ознайомився 13.03.2025 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

У відповідності до вимогст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Аналізуючи доводи щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими.

Так, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, копію оскаржуваної постанови отримав 13 березня 2025 року (а.с.30).

З огляду на зазначене, з метою забезпечення доступу до правосуддя, справедливого та об`єктивного розгляду справи, вважаю, що строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Судове засідання 08.04.2025 року о 16 год. 20 хв. проведено за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Князь І.І., які, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, в судове засідання не з`явилися, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи не заявляли.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статей 245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції, зокрема, послався на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 04.12.2024 року о 20 год. 57 хв. по вул. 49 Херсонської Гвардійської дивізії, 19 в м.Херсоні, керував транспортним засобом «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки правопорушення останнім вчинено повторно протягом року (постанова Херсонського міського суду Херсонської області №766/7076/24 від 05.08.2024 року).

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що цей доказ не можна визнати належним, допустимим, достовірним та таким, який узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і який свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Як передбачено п. 7 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 №1376 та зареєстрованої Міністерством юстиції України від 01.12.2015 №1496/27941 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№701901 від 04.12.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 04.12.2024 року о 20 год. 57 хв. по вул. 49 Херсонської Гвардійської дивізії, 19 в м.Херсоні керував транспортним засобом «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки правопорушення останнім вчинено повторно протягом року (постанова Херсонського міського суду Херсонської області №766/7076/24 від 05.08.2024 року)(а.с. 3). Протокол було складено уповноваженою особою о 21 год. 00 хв.

Протокол містить відомості про те, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та підпис особи, яка ознайомлена.

Разом з тим, з відеозапису, здійсненого на бодікамеру поліцейського, вбачається, що працівник поліції зачитував ОСОБА_1 складений ним протокол, де чітко озвучено про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності саме за ч.1 ст.130 КУпАП. Відомостей щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, як і відомостей про повторне скоєння протягом року ОСОБА_1 правопорушення, зазначений протокол, на час його складання, не містив.

Отже, аналізуючи наявний в матеріалах справи протокол та відеозапис складння протоколу можна дійти висновку, що поліцейський, який склав протокол, в порушення вимог чинного законодавства зробив виправлення в графі «за що передбачена відповідальність», зазначивши про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, після того, як протокол про адміністративне правопорушення було підписано особою, стосовно якої його складено, за ч.1 ст.130 ЦПК України, що свідчить про порушення порядку його складання.

Крім того, поліцейським, в порушення норм чинного законодавства, після підписання протоколу ОСОБА_1 його зміст доповнено інформацією про те, що правопорушення вчинено повторно протягом року згідно постанови Херсонського міського суду №766/7076/24 від 05.08.2024 року.

Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для висунутого обвинувачення, однак може визнаватись джерелом доказів у справі лише за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.

Зважаючи на те, що вказаний протокол складено з суттєвим порушенням вимог чинного законодавства, апеляційний суд вважає його недопустимим доказом у справі, який не може бути прийнятий судом та бути належним підтвердженням вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції не мав підстав для розгляду справи на підставі вищезазначеного протоколу, однак в порушення вимог ст.278 КУпАП на зазначені недоліки протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув та прийняв рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Слід зазначити, що вищевказані порушення не можуть бути усунуті судом, оскільки суд апеляційної інстанції розглядає провадження тільки в межах апеляційної скарги і позбавлений можливості самостійно формулювати зміст висунутого обвинувачення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Відеозапис з фіксацією обставин події не усуває суперечність наданих суду доказів, а навпроти фіксує факт того, що відносно особи складено протокол та пред`явлено звинувачення у вчиненні менш тяжкого адміністративного проступку, аніж скеровано на розгляд до суду.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення і визнав особу винною в тих діях, які поліцейським не інкримінувались йому в протоколі на місці зупинки.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п. 39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Згідно зі статтею 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недопустимість такого доказу, як протокол про адміністративне правопорушення, оскільки всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст.251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Князь Інна Іванівна, задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 09 січня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду О.В. Кутурланова