Справа № 442/135/25
Провадження №3/442/163/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 квітня 2025 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП Головного управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 30.12.2024 року о 20 год. 50 хв. в с. Михайлевичі на вул. Дрогобицькій, 1, керував т/з «FORD Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав. Пояснив, що був пасажиром автомобіля, який здійснив ДТП. Автомобілем керував його рідний брат - ОСОБА_2 , який після вчинення дорожньо-транспортної пригоди пішов у село за допомогою, а він залишився сидіти в автомобілі. Його захисник адвокат Грачов Д.Ю. подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказає, що у матеріалах справи відсутні жодні докази, які б підтверджували керування транспортним засобом ОСОБА_1 .. У відеоматеріалах відсутні будь-які докази керування транспортним засобом, більше того це підтверджується і рапортом, де зазначається, що факт керування транспортним засобом встановлено на підставі показів свідка. Проте, у поясненнях свідка ОСОБА_3 зазначається, що «автомобіль не рухався», « за кермом сидів водій, проте не вказано, що то був саме ОСОБА_1 . Просив викликати та допитати свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_2 для повного та всебічного розгляду справи та встановлення фактичних обставин справи.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, приходжу до такого висновку.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій зобов`язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин, а пунктом 2.9а ПДР визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Так, вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 209072 від 30.12.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 30.12.2024 близько 20 год. 50 хв. в с.Михайлевичі на вул. Дрогобицькій, 1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду.

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, де зафіксовано відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , який вказав, що 30.12.2024 в с.Михайлевичі по вул. Дрогобицькій в рові помітив автомобіль Форд Мондео і підійшовши до авто побачив, що за кермом сидів водій, який повідомив, що не впорався з керуванням, внаслідок чого з`їхав з дороги. У водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

Щодо тверджень ОСОБА_1 стосовно того, що він не керував транспортним засобом, то суд не бере таке до уваги, та вважає їх такими, що направлені на уникнення адміністративної відповідальності, оскільки під час відтворення відеозапису встановлено, що свідок ОСОБА_3 вказує на ОСОБА_1 ( інших учасників, крім поліцейський та свідка на відеозаписі не зафіксовано) як водія транспортного засобу, що сидів за кермом автомобіля, який здійснив ДТП.

Судом двічі викликався в судове засідання свідок ОСОБА_3 , однак останній в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 щодо того, що саме він керував транспортним засобом, оскільки таке не підтверджено ні під час відтворення відеозапису, ні у письмових поясненнях ОСОБА_1 , які останній мав можливість надати. На місці скоєння ДТП ОСОБА_5 лише вказував, що він не водій транспортного засобу, при цьому будь-який імен чи прізвища особи, яка ним керувала не називав.

Вважаю, що об`єктивних даних зафіксованих на відеозаписі достатньо для підтвердження факту вказаних в протоколі обставин, а заперечення правопорушника розцінюю як спробу уникнення від адміністративної відповідності.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, його відмова від огляду на стан сп`яніння беззаперечно вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Враховуючи наведене, характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП судовий збір покладається на особу, на яку накладено стягнення.

Керуючись ч.1 ст.130, ст. ст. 283, 284 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та позбавити права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід спеціального фонду Державного бюджету.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя А.П. Хомик