Справа №534/2754/24
Провадження №3/534/757/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Комарова Діана Юріївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126, ч.4 ст.121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У м. Горішні Плавні по автодорозі .10.2024 о 21 год. 50 хв. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: неприродна білість обличчя, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за статтею 130 КУпАП., за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 у зазначений час та місці керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Вказане порушення ОСОБА_2 вчинив повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також 24.10.2024 о 21 год. 50 хв. у м. Горішні Плавні по автодорозі 01711147 водій ОСОБА_2 здійснював рух на транспортному засобі ВАЗ, д.н.з НОМЕР_1 , у темну пору доби в режимі ближнього світла фар, при якому не працювала ліва фара. Вказане порушення ОСОБА_2 вчинив повторно протягом року, чим порушив вимоги пунктів 31.4.3 Правил дорожнього руху України.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.11.2024 справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126, ч.4 ст.121 КУпАП об`єднано в одне провадження.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, про час, дату та місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вину не визнав повністю.

З урахуванням наведеного, виходячи з положень ч.1 ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії підлягають кваліфікації за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126, ч.4 ст.121 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п.2.1, п. 2.5, п.31.4.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, у результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода.

Так, ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 4 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Вказані норми КУпАП є бланкетними, тобто такими, які відсилають до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху, які є обов`язковими для виконання.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно з п. 2.1 Правил дорожнього рухузабороняється керування транспортним засобом, особою яка, не має відповідного на те права.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статей 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 158208 від 24.10.2024; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; довідкою Відділу поліції № 2Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області, копією постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.03.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП; постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.09.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП; відеозаписом з бодікамер.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 158219 від 24.10.2024; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕПР № 2075798 від 05.05.2024; відеозаписом з бодікамер.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 158204 від 24.10.2024; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕПР № 1369971 від 03.02.2024; відеозаписом з бодікамер.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126, ч.4 ст.121 КУпАП, оскільки останній в порушення пунктів п.2.5, п.2.1, п.31.4.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи з положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Отже, на час розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАП, сплинув, отже на підставі п.7 ст.247 КУпАП провадження в цій частині підлягає закриттю.

Строк накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 130 КУпАП складає один рік з моменту вчинення правопорушення та на момент розгляду справи не закінчився.

Санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення на водіїв у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником транспортного засобу ВАЗ, д.н.з НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , тому конфіскацію як вид стягнення суд не застосовує.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 605 грн 60 коп.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що громадянин ОСОБА_2 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 24, 40-1, 276-279, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 121, ч.5 ст. 126, ч.3 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі за ч.4 ст. 121, ч.5 ст. 126 КУпАП закрити в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Д.Ю. Комарова