Справа № 163/2768/24 Провадження №33/802/205/25 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

секретаря судового засідання Богдан Л.М.,

представника митниці Федчишина Р.А.,

представника особи, що притягується до відповідальності Крючкова В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 адвоката Крючкова Віталія Олексійовича на постанову судді Любомльського районного суду від 12 грудня 2024 року,якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ "РОУДГЕБ", РНОКПП НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1 045 192 (один мільйон сорок п`ять тисяч сто дев`яносто дві) гривні 81 копійка.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 як директор ТОВ «РОУДГЕБ», під час митного оформлення товарів «транспортні засоби...» вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 1 045 192 (один мільйон сорок п`ять тисяч сто дев`яносто дві) гривні 81 копійка, шляхом подання митному органу 23 (двадцяти трьох) сертифікатів з перевезення товару форми EUR.1, які містили неправдиві відомості щодо країни походження товару та стали підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого в 23 (двадцяти трьох) митних деклараціях типу ІМ40ДЕ, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 485 МК України.

Не погодившись із таким судовим рішенням захисник подав апеляційну скаргу в якій вважає постанову неправомірною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги та матеріалів справи, заслухавши захисника, який апеляційну скаргу підтримав та просив рішення місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити, представника митниці, який скаргу заперечив та просив постанову залишити без змін, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Враховуючи пояснення захисника, надані в суді апеляційної інстанції, а також як вбачається з матеріалів справи, 12 грудня 2024 року у судовому засіданні ОСОБА_1 присутній не був. Дані про отримання ОСОБА_1 копії постанови Любомльського районного суду від 12 грудня 2024 року в матеріалах справи також відсутні.

Ураховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 фактично не знав про наявність стосовно нього постанови Любомльського районного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року, та надав підтвердження, що отримав повідомлення в застосунку «Дія» про ухвалення судового рішення стосовно нього лише 26 грудня 2024 року, а тому строк апеляційного оскарження згаданої постанови необхідно поновити, так як він пропущений із поважних причин.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вказаної норми закону не дотримався в повній мірі.

Проведення додаткової перевірки є специфічною нормою саме митного законодавства. Стаття 527 МК України надає право суду, що розглядає справу, винести постанову про проведення додаткової перевірки.

Так як в ході апеляційного розгляду справи виявлено недоліки, які ускладнюють здійснення її правильного та об`єктивного розгляду, так як представник митного органу і представник особи, яка притягається до відповідальності, надають щодо одних і тих самих обставин взаємовиключні доводи, в даному випадку за аналогією розгляду справи в суді першої інстанції проведення додаткової перевірки є доцільним.

Статтею 485 МК України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою, передбачену цим Кодексом адміністративну відповідальність.

Зі змісту статті 485 МК України вбачається, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

У відповіді митної служби Республіки Польща зазначено про негативний результат перевірки ряду сертифікатів з перевезення EUR.1. Перевірка показала, що сертифікати не були легалізовані уповноваженими органами.

Разом з тим, митним органом належним чином не доведено, що ОСОБА_1 особисто, як керівник ТзОВ «РОУДГЕБ», вчинив будь-які дії спрямовані на отримання недостовірних сертифікатів з перевезення EUR.1 та/або був обізнаний щодо недостовірності їх змісту, тоді як декларування товарів здійснювалось виключно на підставі документів, що були отримані останнім від продавця товарів.

Крім того митним органом не було здійснено достатніх заходів для отримання пояснень від ОСОБА_1 щодо наявних у нього товаро-супровідних документів на товар чи можливого його спілкування з продавцем щодо обставин належності, достовірності згаданих сертифікатів. Не опитувалися і службові особи контрагента ТзОВ «РОУДГЕБ» за даними правовідносинами, відповідальні за оформлення зазначених сертифікатів, а також не здійснювалися заходи щодо здобуття інших можливих доказів у справі на предмет перевірки досліджуваних обставин.

Також суд першої інстанції, як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, послався на документи (сертифікати з перевезення EUR.1), які слід відмітити, не перекладені на українську мову.

Згідно ст. 503 МК України перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Перекладач зобов`язаний точно і в повному обсязі здійснювати доручений йому переклад, у разі необхідності брати участь у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України №652 «Про затвердження форм процесуальних документів у справах про порушення митних правил» від 31.05.2012 року під час складання Протоколу про порушення митних правил необхідно ознайомити перекладача зі ст. 503 Митного кодексу України, а саме обов`язки перекладача (точно і у повному обсязі здійснювати доручений переклад).

Проте, з матеріалів справи вбачається, що вказані процесуальні вимоги закону не виконані, оскільки сертифікати з перевезення EUR.1 не перекладені на українську мову, а також неможливо встановити, що особа яка здійснила переклад відповіді митного органу Республіки Польща, має відповідні знання та повноваження. З огляду на наведені обставини, переклад вказаної вище відповіді не може вважатися перекладом, здійсненим перекладачем у розумінні приведених положень МК України.

Зміст положень ч. 2 ст. 495 МК України у взаємозв`язку із положеннями ст. 489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.

Наведене, унеможливило дослідження вказаних документів судом у ході судового розгляду з метою встановлення обставин, які входили до предмету доказування.

Отже, митним органом було неналежним чином виконано обов`язки під час збирання доказів, що вплинуло на повноту і об`єктивність встановлення обставин справи судом. Зокрема, не було перевірено належним чином інформації про недійсність сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1.

Апеляційний суд вважає, що місцевий суд не надав належної оцінки недолікам оформлення долучених до протоколу про порушення митних правил документів.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що представником ОСОБА_1 адвокатом Крючковим В.О. надано відомості про відкриття провадження за позовом ТзОВ «РОУДГЕБ» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, судове рішення за наслідками розгляду якого також матиме значення для розгляду даного протоколу.

Згідно з ст. 527 МК України, у разі виявлення в матеріалах справи про порушення митних правил недоліків, які унеможливлюють здійснення об`єктивного розгляду справи, суд (суддя) виносить постанову про проведення додаткової перевірки.

Враховуючи тривалість провадження, вважаю 30-денний строк з моменту отримання справи достатнім для виправлення зазначених вище недоліків.

На підставі викладеного, та керуючись ст.294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 адвокату Крючкову Віталію Олексійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 12 грудня 2024 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Апеляційну скаргу представника особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 адвоката Крючкова Віталія Олексійовича задовольнити частково.

Постанову Любомльського районного суду Волинської області від 12 грудня 2024 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України скасувати.

Прийняти нову постанову, якою справу про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 за ст. 485 МК України повернути Волинській митниці для проведення додаткової перевірки у 30-денний строк.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук