Справа № 484/1843/25
Провадження № 3/484/1045/25
справа № 484/1843/25, провадження № 3/484/1045/25,
справа № 484/1844/25, провадження № 3/484/1046/25)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Маржина Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли до суду 07.04.2025 року від військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Атасу Карагандинської області, Казахстан, паспорт НОМЕР_2 , виданий 11.12.2020 року органом 4814, РНОКПП НОМЕР_3 , військовослужбовця, займає посаду командира відділення технічного обслуговування автомобільної техніки ВТЗ 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2025 року до суду на розгляд від військової частини НОМЕР_1 надійшли: протокол про адміністративне правопорушення А5000 № 61 від 31.03.2025 року (справа № 484/1843/25, провадження № 3/484/1045/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а також протокол про адміністративне правопорушення А5000 № 62 від 01.04.2025 року (справа № 484/1844/25, провадження № 3/484/1046/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, які розподілені одному судді і призначені до розгляду на 07.04.2025 року.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На виконання вимог ч.2 ст. 36 КУпАП суд вважає за необхідне об`єднати вищевказані справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП в одну справу і присвоїти номер справи № 484/1843/25, провадження № 3/484/1045/25.

ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справ у його відсутність; вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював, просив призначити мінімальне стягнення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-20 КУпАП, не є обов`язковою, а тому вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вирішуючи справу на основі наявних доказів, суд дійшов до висновку про те, що вина ОСОБА_1 за всіма епізодами знайшла своє повне підтвердження під час розгляду справи.

Так, судом встановлено, що 31.03.2025 року о 20:00 годині військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 в період дії воєнного стану з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння обличчя), чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 172-20 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення А5000 № 61).

Крім того, 01.04.2025 року о 20:00 годині військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 в період дії воєнного стану з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння обличчя), чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 172-20 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення А5000 № 62).

Зазначені в обох протоколах про адміністративні правопорушення обставини обвинувачення підтверджуються сукупністю доданих до них доказів. Зокрема, викладеними у самих протоколах обставинами, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 31.03.2025 року та від 01.04.2025 року, медичною характеристикою від 04.04.2025 року, службовою характеристикою, висновками медичного огляду від 31.03.2025 року та від 01.04.2025 року.

Статтею 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та займає посаду командира відділення технічного обслуговування автомобільної техніки ВТЗ 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.

Статтею 1 Закону "Про оборону України" визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/320 (затверджений Законом України від 17.03.2014 року за № 1126-У11 "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізації"), на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно положень п.2 ч.1 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_1 як військовослужбовець був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, визначеними статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби при перебуванні на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися всіх порядків і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Однак ОСОБА_1 , діючи умисно, всупереч наведеним статутним обов`язкам та інтересам служби вчинив в умовах особливого періоду адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Так, 31.03.2025 року о 20:00 годині військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 в період дії воєнного стану з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння обличчя).

Крім того, 01.04.2025 року о 20:00 годині військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 в період дії воєнного стану з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння обличчя).

Зазначене підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Солдат ОСОБА_1 31.03.2025 року був доставлений до КНП «Врадіївська ЦРЛ» та пройшов огляд на встановлення стану сп`яніння у відповідності до ст. 266-1 КУпАП.

Згідно з тестуванням на алкоголь, яке додане до протоколу від 31.03.2025 року, що проводилося за допомогою алкотестеру «Драгер», результат тесту 1,56 проміле алкоголю.

Солдат ОСОБА_1 01.04.2025 року був доставлений до КНП «Врадіївська ЦРЛ» та пройшов огляд на встановлення стану сп`яніння у відповідності до ст. 266-1 КУпАП.

Згідно з тестуванням на алкоголь, яке додане до протоколу від 31.03.2025 року, що проводилося за допомогою алкотестеру «Драгер», результат тесту 2,07 проміле алкоголю.

ОСОБА_1 не оспорює факту вживання алкогольних напоїв, перебування на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння, визнає себе винним, про що зазначив у заяві.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Сукупність встановлених обставин, підтверджених належними і допустимими доказами, переконує суд у тому, що вина ОСОБА_1 у пред`явленому обвинуваченні знайшла своє повне підтвердження під час розгляду справи.

При накладенні стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, майновий стан, а тому призначає покарання у вигляді мінімального розміру штрафу, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Враховуючи наведене, характер вчинених правопорушень, наявні дані про особу правопорушника, з урахуванням ст. 36 КУпАП, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 за обидва правопорушення стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн.

Крім того, на підставі п.5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33, 283, п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справу № 484/1843/25, провадження № 3/484/1045/25 та справу № 484/1844/25 провадження № 3/484/1046/25 в одну справу і присвоїти номер справи № 484/1843/25, провадження № 3/484/1045/25.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та з урахуванням ст. 36 КУпАП накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання відповідно до ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові.

СУДДЯ: