Справа № 461/1785/25 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н. Б.
Провадження № 33/811/483/25 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю захисника Кольбенка Г.С., представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., розглянувши у м.Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сліпенка С.В. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 18 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 18 березня 2025 року провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0953/20900/24 від 25.07.2024 року повернуто ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про порушення митних правил №0953/20900/24 від 25.07.2024 року, 25 липня 2024 року близько 11 год. 24 хв. в зону митного контролю в напрямку виїзд з України, смугою руху «зелений коридор» пункту пропуску "Шегині - Медика" митного поста "Мостиська" Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «MERCEDES SPRINTER 319», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому в якості водія слідував ОСОБА_1 , який своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

Під час проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділенні, серед особистих речей було виявлено картонну коробку, заклеєну скотчем, в якій в подальшому виявлено приховані від митного контролю товари, а саме ікону Казанської Богородиці в металевому окладі в дерев`яній рамці та в кіоті. Розміри ікони по окладу становлять 26,8см*31,6см*2,8см, рамки- 32см*36,4см*4,8см, кіота 34,9см*39см*7,3 см. Вищевказана ікона містилась серед сувенірної продукції, прикрита зверху шматком паралону (розмір 44см*38см*2см), та закладена зверху побутовими речима (книги, набору столових предметів, предметів одягу), що ускладнювало її виявлення, а доступ до неї став можливий після вивантаження речей.

Про наявність зазначеного товару ОСОБА_1 в процесі усного опитування не заявив, до митного контролю не пред`явив, однак пояснив, що коробку він отримав у відділенні нової пошти та мав доставити таку до Голандії (Нідерланди).

Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Представник митного органу ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України з накладенням стягнення відповідно до санкції статті.

На підтримку своїх апеляційних вимог представник митного органу покликається на те, що суд першої інстанції не повно та необ`єктивно розглянув матеріали справ, при цьому судом першої інстанції не досліджено того, що в матеріалах справи є всі необхідні та достатні докази вини ОСОБА_1 в скоєнні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Також вважає, що постанова суду першої інстанції не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

А тому з огляду на зазначене, апелянт вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши пояснення захисника, який заперечив апеляційну скаргу митного органу, представника митного органу, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/1785/25 та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.483 МК України встановлена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Досліджуючи матеріали справи апеляційний суд приходить до висновку про те, що обґрунтованими є висновки суду першої інстанції, що як вбачається з протоколу про порушення митних правил №0953/20900/24 від 25.07.2024 року, ікона ОСОБА_3 знаходилася в картонній коробці, заклеєній скотчем, яка перебувала в багажному відділенні транспортного засобу серед інших особистих речей. В протоколі про порушення митних правил №0953/20900/24 від 25.07.2024 року, не зазначено, яким чином виявлення товару в даному конкретному випадку було утруднено, які засоби або способи, що утруднюють виявлення товарів були застосовані.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 01.08.2024 року слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000210 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.201 КК України, а саме здійснення контрабандного переміщення культурних цінностей через митний кордон України.

Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області від 28.01.2025 кримінальне провадження N?0000210 закрито у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Зокрема, у постанові слідчого зазначено, що в ході досудового розслідування жодних об`єктивних, документально підтверджених та достатніх в своїй сукупності доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 та інших осіб прямого умислу на здійснення контрабандного переміщення через митний кордон України культурних цінностей, саме шляхом приховування їх від митного контролю, не здобуто.

Крім того, згідно висновку державної експертизи культурних цінностей № 411, складеного 29.07.2024 року експертом Волинського краєзнавчого музею ОСОБА_4 , надана на експертне дослідження ікона має історичну культурну цінність, загальна оціночна вартість ікони становить 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено те, що ікона ОСОБА_3 знаходилась у вільному доступі, а її виявлення не потребувало жодних зусиль чи використання спеціальних засобів. З огляду на це, дії ОСОБА_1 невірно кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України, оскільки матеріалами справи не доведено, що останній вчиняв дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю шляхом використання способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Більше того, митним органом як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не надано жодних належних та допустимим доказів на спростування правильних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції та підтвердження доводів апеляційної скарги проте, що протокол про порушення митних правил, оскільки сам факт складення митним органом протоколу про порушення митних правил відносно особи та формальне долучення документів не може свідчити про доведеність його вини у вчиненні правопорушення.

При цьому, до матеріалів справи долучені докази, які підтверджують відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення протиправного діяння з переміщення культурних цінностей, які були зібрані в межах кримінального провадження №0000210 від 01.08.2024 року, яке здійснювалося по цьому ж самому факту, що вказаний в протоколі про порушення митних правил №0953/20900/24 від 25.07.2024 року.

З викладеного постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 слід залишити в силі, як законну, а апеляційну скаргу представника митного органу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 18 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сліпенка С.В. без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.