ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1121/25

08 квітня 2025 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Снітчук Р. М. розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу пр адмінітсртаивне правопорушення серії ВАД №659796 від 12.03.2025 року 12 березня 2025 року близько 11 год. 00 хв. встановлено, що ОСОБА_1 за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , повторно протягом року ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків відносно трьох малолітніх дітей, оскільки в будинку відсутні умови для проживання і всебічного розвитку дітей, матір не відвідує дітей, не цікавиться їхнім станом здоров`я, не забезпечує їх потреби, не вчиняє жодних дій щоб повернути дітей у свою сім`ю, які з 03.12.2024 р. перебувають у спеціальних комунальних установах для дітей.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 184 КУпАП, - ухилення від виконання батьківських обов`язківа, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 184 КУпАП, обов`язковою не визнана.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стеттею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ч.2 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року.

Об`єктом такого адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Згідно положень ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У матеріалах справи відсутні достатні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітніх дітей. Зокрема, до матеріалів справи не долучені поясненя свідків, акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , довідка про склад сім`ї, відомості про відібрання малолітніх дітей у матері та їх поміщення до спеціальних закладів, інформації вказаних закладів про участь матері у їх вихованні, що унеможлилює повне, всебічне з`ясування всіх обставин справи.

При цьому, з матеріалів, долучених до протоколу, встановлено що, рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 12.03.2025 року ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав стосовно трьох малолітніх дітей та з 03.12.2024 року дітей відібрано від матері та вони перебувають у відповідних комунальних закладах для дітей.

За наведених обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП вважаю за вірне провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

На підставі наведеного та керуючись ч.2 ст. 184, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 184 КУпАП, закрити за відсутністю в її діях складу зазначеного адмінправопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області.

СуддяР. М. Снітчук