Справа № 308/3788/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 185-10, ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

25.02.2025, о 15 год. 35 хв., ОСОБА_1 був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на відстані 1000 метрів до державного кордону у напрямку 235 прикордонного знаку прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» за спробу незаконного перетину державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

Крім того, 25.02.2025, о 15 год. 35 хв., ОСОБА_1 був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 1000 метрів до державного кордону у напрямку 235 прикордонного знаку, під час затримання не реагував на неодноразове повторення законної вимоги військовослужбовця Державної прикордонної служби України, а саме: не зупинився та вдався до втечі, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця Державної прикордонної служби України. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2025 об`єднано в одне провадження справи за №308/3788/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та за №308/3814/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП. Присвоєно справі єдиний номер 308/3788/25.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомлено.

Крім того, 26.03.2025 від ОСОБА_1 до суду надішли клопотання про передачу справи на розгляд іншого суду, у яких зазначено, що перетинання або наміру перетинання державного кордону з його боку не було, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України він може це здійснити за потреби легально, через офіційні пункти пропуску державного кордону України. Разом з тим, як видно з матеріалів справи, місце вчинення правопорушення, в якому його обвинувачують, збігається з місцем складення щодо нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Дана територіальна одиниця значно віддалена від місця його фактичного проживання, тому приїзд на розгляд справи до даної місцевості значно ускладнений територіальною віддаленістю та виконанням невідкладних обов`язків в благодійному фонді, в якому він працює. У зв`язку з цим його явка на розгляд справи може стати взагалі неможливою, що значно ускладнить своєчасність розгляду справи, а в разі розгляду справи за його відсутності з поважних причин будуть порушені принципи повноти, всебічності та об`єктивності розгляду справи, що неодмінно призведе до скасування винесеної постанови у справі. Для таких та інших подібних випадків законодавцем створено норму ч. 2 ст. 276 КУпАП, згідно з якою справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, ч. 1. 2, 3 та 4 статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Таким чином, із урахуванням зазначених обставин, розгляд справи про адміністративне правопорушення буде доречніше здійснити за місцем його проживання, що в повній мірі відповідатиме завданням забезпечення всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин у справі. Враховуючи викладене, просить передати матеріали справи до суду, юрисдикція якого розповсюджується територіально за місцем його проживання, а саме до Запорізького районного суду Запорізької області.

Статтею 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Крім цього, згідно з ч. 8 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 203, 203-1, 204-1, 204-2 і 204-4 КУпАП, розглядаються за місцем їх виявлення.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення, діяння, які інкримінуються ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10, ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, вчинено та виявлено в с. Кам`яниця Ужгородського району Закарпатської області, відтак справа повинно розглядатися суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Приписами ст. 276 КУпАП не передбачено альтернативної підсудності щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 204-1, 185-10 КУпАП.

Будь-яких підстав передачі справи за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, КУпАП не передбачає.

Водночас, у клопотанні жодним чином не обґрунтовано неможливість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, для участі в судовому засіданні. Тільки віддаленість місця розгляду справи про адміністративне правопорушення та місця роботи не є поважною причиною для передачі справи до іншого органу для розгляду.

З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд іншого суду слід відмовити.

При цьому враховую, що рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши дану справу, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185-10 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, та ч. 1 ст. 204-1 КУпАП спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень стверджується зібраним у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №327475 від 25.02.2025 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП; протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №327477 від 25.02.2025 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП; протоколом про адміністративне затримання від 25.02.2025; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 25.02.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25.02.2025; рапортом інспектора прикордонної служби 2 категорії оператора БПЛА ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_2 від 25.02.2025; схемою місця затримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкцією ч. 1 ст. 185-10 КУпАП передбачено стягнення у виді накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, а санкцією ч. 1 ст. 204-1 КУпАП накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених правопорушень, обставини справи, з урахуванням санкцій ч. 1 ст. 185-10, ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, у контексті з положеннями ст. 36 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 36, 185-10 ч. 1, 204-1 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд іншого суду відмовити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185-10, ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 307 та частини другої статті 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Наумова