Справа № 465/38/25 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д. І.
Провадження № 33/811/293/25 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Ковальчук Аліни Леонідівни на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 05 лютого 2025 року,

з участю представника потерпілої ОСОБА_2

адвоката Кекіш П.П.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Згідно постанови судді, 27 грудня 2024 року о 22:30 по вул. Стрийській, 100 у м. Львові, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Movano» н.з. НОМЕР_1 , був не уважний та не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMW X3» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 яка рухалась навпроти, що призвело до технічних пошкоджень транспортних засобів і заподіяння матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.12.1,2.3.б Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Ковальчук А.Л. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнятою з порушенням вимог закону. Вважає, що суддя місцевого суду при прийнятті рішення, не повно розглянув усі докази, надав їм належної оцінки, залишила поза увагою, дані, які зафіксовані на відеозаписі. Стверджує, що винуватцем зазначеної ДТП являється саме водій

транспортного засобу марки «BMW X3» н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , яка у порушення п.10.2, п.10.4 ПДР України не надала дорогу транспортному засобу марки «Opel Movano» н.з. НОМЕР_1 , який рухався по дорозі, поки вона виїжджала із двору.

Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На апеляційний розгляд правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ковальчук А.Л. не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за їх відсутності, так як згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши думку представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Кекіш П.П. про заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.2.3»б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Так, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 206892 від 28 грудня 2024 року; схему місця дорожньо транспортної пригоди, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти і дані про обставини дорожньо-транспортної пригоди від 27 грудня 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 27 грудня 2024 року, дав їм належну правову оцінку і прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, належним чином мотивувавши це в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Отже, сукупність досліджених доказів, розташування транспортних засобів та характер отриманих ними пошкоджень, на думку апеляційного суду свідчать про те, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Movano» н.з. НОМЕР_1 , був не уважний та не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMW X3» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 яка рухалась навпроти.

Апеляційний суд не приймає до уваги покликання апелянта що причиною настання дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам ПДР України, оскільки таке спростовується вищепереліченими доказами.

Відтак, твердження адвоката Ковальчук А.Л. про те, що постанова суду не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу, накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги адвоката Ковальчук А.Л., а постанову місцевого суду законною і обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Ковальчук А.Л. - залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 05 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. на користь держави без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.

.