Справа № 128/1036/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді - Фанда О.А., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП України у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та роживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 3 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №771520 від 17 березня 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15 березня 2025 року о 21 год. 33 хв. в смт. Стрижавка, вул. Київська, 224, керував транспортним засобом «Lexus RX» НОМЕР_1 без відповідного на те права, чим порушив ст. 126 ч. 2 КУпАП, таким чином матір ОСОБА_1 відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України ухилилася від виконання батьківських обов`язків, за що передбачена відповідальність ст.184 ч.3 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративного протоколу приходжу до наступного висновку.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною третьою ст. 184 КУпАП визначено відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення складу правопорушення, зазначеного у ч. 3 ст. 184 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно було умисне ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, в чому полягало невиконання батьківських обов`язків та які наслідки мало.

Обов`язки батька та матері дитини щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання дитини передбачені як Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, яка була ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, так і Законом України «Про охорону дитинства» та нормами СК України, які серед іншого передбачають піклування, захист і безпеку дитини, право дитини на здоров`я та безпечне довкілля.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність людини, готувати її до самостійного життя тапраці.

Водночас, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення інспектором поліції має бути розкрито таку ознаку об`єктивної сторони адміністративного правопорушення як «ухилення від виконання батьківських обов`язків».

Як слідує з фабули адміністративного правопорушення, в діях неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачаються ознаки іншого адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, і в силу свого віку - 17 років, він мав би нести адміністративну відповідальність за ці дії самостійно, вразі доведеності його вини.

Таким чином, мати неповнолітнього - ОСОБА_1 також не може нести адміністративну відповідальність за частиною третьою ст. 184 КУпАП, яка передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, вразі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, оскільки ОСОБА_2 вже досяг віку, з якого він самостійно несе адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище наведене, приходжу до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП в діях ОСОБА_1 , тому адміністративне провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 184, 247, 283, 284 КУпАП, -

УХВАЛИЛА:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

На постанову суду протягом десяти днів з моменту винесення може бути подана скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд вінницької області.

Суддя О.А. Фанда