П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2025 Справа №607/2753/25 Провадження №3/607/1541/2025
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Семененко Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

19.01.2025 приблизно о 12:00 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно колишньої співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме словесні образи та погрози фізичною розправою, шарпав за руки та штовхав, внаслідок чого завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, чим порушив вимоги п.п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Окрім того, 19.01.2025 приблизно о 12:00 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно колишньої співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство у присутності сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме словесні образи та погрози фізичною розправою, шарпав за руки та штовхав, внаслідок чого завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю, чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Окрім того, 19.01.2025 приблизно о 12:00 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно колишньої співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство у присутності дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме словесні образи та погрози фізичною розправою, шарпав за руки та штовхав, внаслідок чого чого завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю, чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Беручи до уваги, що у провадженні судді знаходяться три справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, вважаю, що відповідно до ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження та яким необхідно присвоїти єдиний номер.

Розгляд справи, призначений на 14.02.2025 о 11:30, було відкладено на 06.03.2025 о 10:00 у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному.

Розгляд справи, призначений на 06.03.2025 о 10:00, було відкладено на 02.04.2025 о 10:30, у зв`язку із заявою ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у зв`язку із захворюванням адвоката Семененко Л.М.

У судовому засіданні 02.04.2025 ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та наполягав на участі захисника.

У судове засідання 02.04.2025 захисник Семененко Л.М. не з`явилася з невідомих суду причин, а тому за клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи було відкладено на 07.04.2025 о 16:30.

У судовому засіданні 07.04.2025 захисник Семененко Л.М. зазначила, що протоколи про адміністративні правопорушення складені 04.02.2025, хоча події, які інкримінуються ОСОБА_1 , мали місце 19.01.2025. Також надала суду для долучення до матеріалів справи: копію витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні за №0000055 від 30.01.2025, відомості до якого внесені за зверненням ОСОБА_1 про спричинення йому 19.01.2025 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , а також копію консультаційного висновку спеціаліста КНП «ТМКЛШД» ТМР №548 від 19.01.2025, згідно з яким встановлено діагноз: забій осадніння лівої половини обличчя та шиї справа з копією направлення ОСОБА_1 на консультацію до травматолога. Крім того, вказала, що лише після звернення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулася до поліції про вчинення щодо неї домашнього насильства, що, на думку захисника, є способом уникнення кримінальної відповідальності. Таким чином, вважає, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення домашнього насильства, а тому просить провадження у даній справі закрити. Також додала, що неповнолітні діти були лише присутні за вказаних подій, щодо них будь-яких дій зі сторони ОСОБА_1 вчинено не було.

У судове засідання 07.04.2025 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 268 КУпАП справу слід розглянути у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справ, суд приходить до таких висновків:

згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Керуючись наведеними положеннями, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- даними, які зафіксовані у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАД №621886 від 04.02.2025, серії ВАД №621887 від 04.02.2025, серії ВАД №621888 від 04.02.2025;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, зареєстрованим 20.01.2025 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за №2733, згідно з яким 19.01.2025 приблизно о 12:00 в АДРЕСА_1 по місцю проживання колишнього співмешканця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, під час чого словесно ображав, погрожував фізичною розправою, шарпав за руки та штовхав, внаслідок чого було завдано шкоди фізичному та психічному здоров`ю. Дане насильство відбулось в присутності неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- поясненнями ОСОБА_2 від 20.01.2025, згідно з якими 19.01.2025 приблизно о 12:00, вона перебувала за адресою: АДРЕСА_1 , спільно зі своїм колишнім співмешканцем, з яким у них є спільна дитина. Під час розмови її співмешканець ОСОБА_1 безпричинно почав виловлювати словесні образи, погрожувати фізичною розправою, після чого підійшов до неї та почав шарпати та штовхати її, що відбулося в присутності її дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 20.01.2025 вона звернулася в поліцію;

- поясненнями ОСОБА_1 від 04.02.2025, відповідно до яких він, ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно 3-3,5 років як він не проживає із колишньою співмешканкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якою у нього є спільна дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В основному дочка проживає із ОСОБА_2 , а час від часу він хоче бачитися із дочкою, але ОСОБА_6 не дозволяє. Так, 19.01.2025 з 18.01.2025 його дочка перебувала у нього вдома, бо дитина хворіє. Тоді до нього зателефонувала ОСОБА_2 та сказала, щоб він зробив інгаляцію дочці, на що він їй повідомив, що він погано бачить, оскільки він після війни, погіршилося здоров`я, а тому не може цього зробити. На що вона приїхала разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ввійшла у квартиру та без вагомих на те причин почала ображати його, вдарила рукою в обличчя та ділянку шиї з лівої сторони (у зв`язку з чим він звернувся в Тернопільське РУП), під час чого дочка плакала. На запитання працівника поліції, ОСОБА_1 відповів, що під час вказаної суперечки він не виражався словесно з образами та погрозами в сторону ОСОБА_2 , не штовхав її та не шарпав за руки. Після чого він сказав їй, щоб вона покинула помешкання та вона вдарила його в ділянку шиї;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 20.01.2025;

- копією рапорту інспектора ВП ПП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області від 11.06.2024;

- світлокопією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- світлокопією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Доводи захисника про те, що 19.01.2025 ОСОБА_2 спричинила ОСОБА_1 тілесні ушкодження, що підтверджуються копією витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні за №0000055 від 30.01.2025, копією консультаційного висновку спеціаліста КНП «ТМКЛШД» ТМР №548 від 19.01.2025 з копією направлення ОСОБА_1 на консультацію до травматолога, суд до уваги не бере, оскільки суд здійснює розгляд справи в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та не має права надавати правову оцінку правомірності дій іншої особи, стосовно якої такий протокол до судді, яка здійснює розгляд даної справи, не надходив. На розгляд судді надійшов лише протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . Тому суд в межах розгляду цієї справи не оцінює дії потерпілої ОСОБА_2 .

Водночас твердження захисника про те, що ОСОБА_2 мала намір уникнути кримінальної відповідальності, звернувшись до органу поліції із заявою про кримінальне правопорушення та іншу подію лише 20.01.2025, тобто на наступний день після подій, які стали підставою для складання протоколів стосовно ОСОБА_1 , суд оцінює критично, адже як вбачається із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.01.2025, ОСОБА_2 повідомлено про кримінальну відповідальність згідно з ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, про що свідчить її особистий підпис.

При цьому, пунктом 1 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженим наказом МВС України від 08.02.2019 №100, встановлено, що прийняття заяв (повідомлень) незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснює цілодобово, безперервно та невідкладно орган (підрозділ) поліції, до якого надійшла така інформація.

Як вбачається з матеріалів справи та на чому наголосила захисник у судовому засіданні, 04.02.2025 посадовою особою органу Національної поліції складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД №621886, серії ВАД №621887, серії ВАД №621888, а події, які інкримінуються ОСОБА_1 відбулися 19.01.2025. Вказане, на переконання суду, не спростовує обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень та не тягне за собою закриття провадження у справі.

Крім того, пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Таким чином, як вбачається із доказів, які були предметом дослідження у справі, діти, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стали свідками (оцевидцями) домашнього насильства, а відтак є дітьми, які постраждали від домашнього насильства, що узгоджується із п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.173-2 КУПАП, суддя не вбачає.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи), внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого; ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, - діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно неповнолітньої та малолітньої особи, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення згідно з ст. 36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто у межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Крім цього, згідно із ч. 1 ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Вирішуючи питання щодо направлення ОСОБА_1 на проходження програми для кривдників в порядку, передбаченому ст. 39-1 КУпАП та Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», беру до уваги те, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а тому не вбачаю підстав для направлення його на проходження такої програми.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 39-1, 40-1, 173-2, 221, 276, 277, 283, 284, 294 КУпАП,

постановила:

об`єднати матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/2753/25, провадження № 3/607/1541/2025), передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/2754/25, провадження № 3/607/1542/2025), передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/2757/25, провадження № 3/607/1545/2025), в одне провадження, присвоївши йому єдиний номер 607/2753/25, провадження № 3/607/1541/2025.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн (одна тисяча двадцять гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяН. П. Воробель