Справа № 177/1024/19
Провадження № 3-в/177/7/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Коваль Н. В.

розглянувши подання начальника Криворізького районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Обуха Е.В. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, накладеного постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2019, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2025 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене подання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення, накладеного постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2019, якою останнього визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Подання мотивоване тим, що на виконанні Криворізького районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» перебуває зазначена постанова. ОСОБА_1 , неодноразово повідомлявся про необхідність з`явитися до Криворізького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» для роз`яснення порядку та умов відбування суспільно корисних робіт, однак жодного разу не з`явився, місце його проживання чи перебування на даний час не відоме, у зв`язку з чим, начальник відділу пробації просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, з огляду на положення ст.80 КК України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Представник органу пробації до судового засідання не з`явився, разом із поданням надав до суду заяву в якій підтримав подання та просив розглядати без його участі.

Вивчивши подання, ознайомившись з матеріалами особової справи ОСОБА_1 суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129 Конституції України встановлені основні засади судочинства, серед яких обов`язковість судового рішення.

Згідно з ст. 325-1 КУпАП, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили. Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

Так, згідно з постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2019, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Вказана постанова звернена до виконання 22.08.2019, надійшла до органу пробації та прийнята до виконання 29.08.2019. (а.о.с.1том 1)

Станом на 10.03.2025 постанова Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2019, не виконана.

Відповідно до ст. 31-1 КУпАП, суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування. Суспільно корисні роботи призначаються районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею) на строк від ста двадцяти до трьохсот шістдесяти годин і виконуються не більше восьми годин, а неповнолітніми - не більше двох годин на день. Суспільно корисні роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами I або II групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Згідно зі ст.304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою) який виніс постанову.

Статтею 300 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Порядок виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт регламентований наказом Міністерства юстиції України № 474/5 від 19.03.2013 «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт» (далі Порядок).

Так, згідно розділу 11 Порядку, виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначається відповідним органом місцевого самоврядування. Функції уповноваженого органу з питань пробації при виконанні адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт передбачені розділом ХІІ Порядку.

Згідно з п.13.13 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт та випраних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19.03.2013 року №474/5, якщо після встановлення місця проживання порушника з`ясовано, що він за цим місцем не проживає, місцеперебування його невідоме та наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

Як видно з подання та особової справи, органом пробації встановлено, що ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29.08.2023 року, ОСОБА_1 , звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Дружківського міського суду Донецької області від 21.12.2019 року умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 8 днів (а.о.с. 165-166 том 1).

Згідно інформації з ЄРДР ОСОБА_2 був звільнений з ДУ Сокирянської ВК №67 за місце мешкання: АДРЕСА_1 .

14.02.2023 року органом пробації на адресу начальника Дружівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області направлено запит (а.о.с. 167 том 1). Відповідно до інформації заступника начальника відділу №11 Державної установи «Центр пробації» філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганських та Херсонських областях від 15.03.2023, ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 не мешкає, місце знаходження останнього не відоме (а.о.с. 168,169 том 1) .

Звертаючись до суду з поданням начальник органу пробації вказує, що місце проживання чи перебування ОСОБА_1 на даний час не відоме, у зв`язку з чим, просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, з огляду на положення ст.80 КК України.

Разом з тим, суд зауважує, що сам факт того, що фактичне місце проживання чи перебування порушника невідоме не є підставою звернення до суду з поданням щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови, оскільки звернення до суду з вказаним поданням знаходиться в причинному зв`язку з наявністю підстав, що унеможливлюють виконання постанови суду.

Підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду є обставини, що роблять виконання судового рішення взагалі неможливим, до таких обставин неможливо віднести відсутність за місцем проживання чи не встановлення місця перебування правопорушника, оскільки така відсутність може бути тимчасовою та/або з метою ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Відповідно до статті 325-4 КУпАП, у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Передбачені статтею 325-4 КУпАП заходи органом пробації не вживалися.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як Загальна, так і Особлива частини КУпАП не містять законодавчих положень, які б дозволяли у даному випадку застосовувати аналогію закону.

Натомість положення КУпАП містять самостійні підстави припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, закріплені у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 КУпАП (видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження у справі). Жодна з цих правових підстав, з якими закон пов`язує припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у даному випадку відсутня.

Водночас норми КУпАП не передбачають звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою суду, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Норми КПК України можуть бути застосовані до провадження у справі про адміністративне правопорушення за аналогією, якщо нормами КУпАП не врегульовано процесуальні правовідносини.

Таким чином, оскільки норми КК України не підлягають застосуванню за аналогією у даному випадку, а чинним КУпАП, в межах якого і повинно вирішуватись вказане подання, не передбачено правової можливості звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, а також враховуючи, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання (стаття 129-1 Конституції України, стаття 298 КУпАП ), підстави для задоволення подання відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 302, 303 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Криворізького районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Обуха Е.В. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, накладеного постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2019, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Коваль