Справа № 548/475/25
П О С Т А Н О В А Провадження №3/548/135/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Лідовець Т. М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, пенсіонера, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за частиною першою статті 164 КУпАП.

встановив:

згідно із протоколом про адміністративне правопорушення № ПП 001114 від 24.02.2025 ОСОБА_1 24.02.2025 о 10 годині 43 хвилини, керуючи легковим автомобілем марки PEUGEOT д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював перевезення одного пасажира, без оформлення відповідної ліцензії під час надання послуг, чим порушив п. 24 статті 7 ЗУ "Про ліцензування видів господарської діяльності", за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 164 КУпАП.

01 квітня 2025 року ОСОБА_1 надав суду письмові заперечення з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, підтримав викладене у письмовому запереченні. Пояснив, що 24.02.2025 близько 10 години 30 хвилин рухався на своєму автомобілі та підвозив за попереднім проханням в попутному напрямку давнього друга сім`ї ОСОБА_3 , який проживає у тому ж будинку, що і я, за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 1 групи, має порушення опорно-рухового апарату і звертається за допомогою у разі потреби. Таких людей розумію, оскільки у самого онука є особою з інвалідністю з дитинства. Коштів від нього за перевезення не отримував, того дня ОСОБА_2 лише повернув заборговані кошти. Просив закрити справу за відсутністю у його діях складу правопорушення.

У письмових поясненнях свідок ОСОБА_2 пояснив, що 24.02.2025 попросив ОСОБА_1 підвезти його до місця проживання за адресою АДРЕСА_2 , оскільки заздалегідь знав про його поїздку із центральної частини міста Хорол до вищевказаної адреси. Вказав, що є особою з інвалідністю першої групи та зовсім не має рідних осіб. ОСОБА_1 допомагає йому при потребі. Того дня оплату за поїздку не здійснював, а лише повернув борг ОСОБА_1 за придбані товари для його потреб.

Відповідно до вимог статтей 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції частини першої статті 164 КУпАП, передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Диспозиція статті 164 КУпАП має банкетний характер, оскільки відсилає до законів, які регулюють, зокрема, порядок здійснення певних видів господарської діяльності, що потребують ліцензування або державної реєстрації.

Відтак, диспозиція зазначеної статті містить 3 окремих форми вчинення даного адміністративного правопорушення, які, в тому числі, можуть бути пов`язані між собою, а саме: - провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності; - провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії; - провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Даний Закон поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом. Водночас, ч. 3 ст. 9 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Статтею 6 частиною 12 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, підлягають державному контролю.

Статтею 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», встановлені зобов`язання, зокрема, ліцензування на автомобільному транспорті, спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, тощо.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненій та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, доказами у даній справі є протокол про адміністративне правопорушення та фототаблиця.У протоколі про адміністративне правопорушення № ПП001114 від 24.02.2025 зазначено, що до нього додається відеоматеріал відзнятий на бодікамеру № 356, але в самих матеріалах справи вказаний відеозапис відсутній.

Водночас матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 надання послуг на перевезення пасажирів, тобто факт здійснення господарської діяльності у вказаний в протоколі час, не надано доказів у провадженні щодо здійснення зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) такої діяльності.

Інші докази, які підтверджували б скоєння останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

У свою чергу, відповідно до положень статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Хабардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, провадження по справі підлягає закриттю відповідно до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП.

Керуючись вимогами статтей 164, 247, 256 КУпАП, суд

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суд протягом 10 діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції.

Суддя Т. М. Лідовець