ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1327/25Головуючий у 1-й інстанції Стельмащук П.Я.
Провадження № 33/817/197/25 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.2 ст.182 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. заслухавши ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2025 року щодо ОСОБА_3 за ч.2 ст. 182 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 182 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, 09.01.2025 ОСОБА_3 , близько 02 год. 30 хв., голосно слухав музику, голосно стукав предметами загального вжитку, викрикував нецензурні слова перебуваючи на кухні загального користування за адресою вул. Галицька, 29 у м. Тернополі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять постанову суду скасувати та повернути справу для усунення недоліків до Тернопільського міськрайонного суду.

Обґрунтовують вимоги тим, що судом першої інстанції не враховано систематичність правопорушень, скоєних ОСОБА_4 , його судимості, а також те, що він неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки.

Зазначають, що поліцією не надано відеозапис, який підтверджує вчинення ОСОБА_5 правопорушення , посилаються на відповідну адресу в мережі інтернет, на якій містяться на відеодокази вчинення ним адмінправопорушення.

Вказують на те, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 , особливо в пізні години, створював шум, що заважало іншим мешканцям, виражався нецензурною лайкою, плювався на людей, що є порушенням моральних норм та прав інших осіб.

Вважають що протокол про адміністративне правопорушення містить недоліки оскільки не відображає достовірно обставин скоєного ОСОБА_3 правопорушення щодо дати, часу та сутності події .

Потерпіла ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце апеляційного розгляду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій повідомила про те що просить задовольнити її повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , яка вважає що оскаржуване рішення стосується її інтересів також, які були порушені ОСОБА_3 оскільки він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 , особливо в пізні години, створював шум, голосно вмикав музику, що заважало іншим мешканцям в гуртожитку за місцем її проживання, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, підлягає задоволенню виходячи з того, що потерпіла ОСОБА_2 не була повідомлена про час та місце розгляду справи у суді та лише дізнавшись про оскаржуване рішення та ознайомлення з його змістом змогла подати апеляційну скаргу, що є поважною причиною його пропуску і підтверджуються наявними в матеріалах справи відомостями.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вимоги ст. 280 КУпАП належним чином дотримані.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом

Як вбачається з матеріалів справи, щодо ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення серій ВАД №621779 від 14.01.2025 р. 09.01.2025 ОСОБА_3 , близько 02 год. 30 хв., голосно слухав музику, голосно стукав предметами загального вжитку, викрикував нецензурні слова перебуваючи на кухні загального користування за адресою вул. Галицька, 29 у м. Тернополі.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП полягає в порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення,

До матеріалів справи, окрім вищезгаданого протоколу, поліцейськими долучено заяву на ім`я начальника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гришкової А.С. про те що 09.01.2025 ОСОБА_3 , близько 02 год. 30 хв., голосно слухав музику, голосно стукав предметами загального вжитку, викрикував нецензурні слова перебуваючи на кухні загального користування за адресою АДРЕСА_1 та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 09.01.2025, у яких вона повідомила про те що ОСОБА_3 09.01.2025 порушував громадський порядок виражався нецензурною лайкою, здійснював відеозапис на власний телефон без її згоди, а також рапорт інспектора поліції від 14.01.2025, згідно з яким від ОСОБА_2 10.01.2025 о 03 : 28 надійшло повідомлення про те що її сусід у гуртожитку по АДРЕСА_1 заважає їй відпочивати, шумить, а також письмові пояснення ОСОБА_3 від 10.01.2025, у яких він повідомив про те, що не вчиняв дій, про які у заяві зазначила ОСОБА_2 .

Вказані докази, на думку суду апеляційної інстанції не узгоджуються з критерієм доведення поза розумним сумнівом на підтвердження вини ОСОБА_3 у тому що вчинив вказане адміністративне праворушення оскільки ОСОБА_2 не надала пояснення безпосередньо у судовому засіданні, а викладені у її письмових поясненнях та заяві про вчинення правопорушення обставини є суперечливими та не містять конкретного часу його вчинення , рапорт поліцейського та протокол про адміністративне правопорушення складені на підставі цих доказів оскільки працівники поліції не були безпосередніми свідками адмінправопорушення, а тому погоджуються з висновком суду про те, що за відсутності достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та за наявності сумнівів у об`єктивності долучених до матеріалів справи доказів провадження в справі підлягало закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.183 КУпАП.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б у сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, суддя прийшов до вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КУпАП. Доводи апеляційної скарги про необхідність повернення справи до суду першої інстанції для усунення її недоліків не грунтуються на вимогах ст.293 КУпАП, якою не передбачено такого виду рішення суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Перевіряючи твердження апелянтів щодо неврахування судом першої інстанції судимості ОСОБА_6 , а також того що він неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, що свідчить про його схильність до хуліганських дій виходжу з того що вчинення особою інших правопорушень враховується судом при накладенні на особу заходу адміністративного стягнення при оцінці даних, які характеризують особу та не є доказом на підтвердження її вини.

Доводи апелянтів щодо недолучення працівниками поліції відеозапису, який підтверджує вчинення ОСОБА_3 правопорушення та щодо наявності відповідного відеодоказу в мережі інтернет, посилання на який наводять в апеляційній скарзі також вважаю необгрунтованими оскільки в письмових поясненнях потерпілої та поданій нею до правоохоронних органів заяві про вчинення правопорушення відсутнє будь-яке підтвердження щодо надання нею відеодоказів вчинення ОСОБА_5 правопорушення, а адреса, яку наводять в апеляційній скарзі щодо наявності відповідного відеодоказу в мережі інтернет, при перевірці не відкривається

Враховуючи обставини справи, постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 ухвалена з дотриманням вимог ст. 7 КУпАП і підстав для задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2025 року щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 182 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя