Справа № 139/226/25
Провадження № 3/139/66/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року селище Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Ліщина Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у тексті - КУпАП), відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

У С Т А Н О В И В:

24.03.2025 до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшла зазначена справа про адміністративне правопорушення.

Згідно абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, у тому числі за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 221 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч. 1 ст. 276 КУпАП).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ст. 8 КУпАП).

Враховуючи наведене, протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на те посадовою особою, а справа підвідомча Мурованокуриловецькому районному суду Вінницької області.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 273608, складеного 17.03.2025 о 02:23 год. за адресою: Вінницька область, Могилів-Подільський район, с-ще Муровані Курилівці, А/Д Т2308 5 км, поліцейським Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, старшим сержантом ОСОБА_2 (у тексті - протокол серії ЕПР1 № 273608 від 17.03.2025 або протокол), 17.03.2025 о 01:25 с-ще Муровані Курилівці, А/Д Т2308 5 км, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху - Відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 у судовому засіданні із зазначеними у матеріалах справи обставинами і доказами на їх підтвердження не погодився. Суду пояснив, що в цей день транспортним засобом не керував і не планував керувати, оскільки був запрошений з дружиною в гості у м. Новодністровськ. З цієї причини посвідчення водія з собою не мав. Протягом дня транспортним засобом керувала лише ОСОБА_3 .

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_3 повідомила, що 16.03.2025 і в ніч на 17.03.2025 транспортним засобом і у м. Новодністровськ і з м. Новодністровськ у селище Муровані Курилівці керувала вона.

Адвокат Іванцов К.В. (повноваження а. с. 12 - 15) в першу чергу просить суд звернути увагу на факт того, що працівниками поліції взагалі не доведено, що ними було проведено саме зупинку транспортного засобу в розумінні ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» з огляду на те, що на долучених до матеріалів справи відеозаписах взагалі не зафіксовано, що вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення транспортний засіб автомобіль марки Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 взагалі здійснював рух, а громадянин ОСОБА_1 саме керував ним, тобто здійснював функції водія. Більше того долучені до матеріалів судової справи відеозаписи (файли ОСОБА_1 , ст. 130 ч. 1; 798305 та ОСОБА_1 ст. 130 ч. 1; 797985 взагалі не містять жодної інформації, яка б фіксувала рух вищевказаного транспортного засобу, перебування за його кермом ОСОБА_1 , виконання ним функцій водія під час саме руху транспортного засобу, саме в той час, що про нього вказує працівник поліції (17.03.2025 01.25.00).

Сторона захисту, ставить під сумнів і не погоджується з даними протоколу про адміністративне правопорушення в частині формулювання його фабули, а саме фіксації о 01.25.00 год 17.03.2025 працівниками поліції нібито факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки вказане не підтверджується жодними доказами по справі.

Так, в ході ознайомлення з записом відеореєстратора стороною захисту встановлено, що зйомка починається о 01.12.43 год. і на ньому зафіксовано обстановку на вулиці, по якій рухається транспортний засіб працівників поліції. При цьому на відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції під`їжджають до знерухомленого автомобіля чорного кольору, який стоїть на узбіччі дороги, з-за якого виходить жінка, а працівник поліції чомусь біжить до чоловіка, який стоїть на вулиці з пасажирського боку автомобіля. При цьому захист звертає увагу суду на наступні ключові моменти: автомобіль на даному відеозаписі стоїть на узбіччі дороги у знерухомленому стані; у вказаному автомобілі горить світло фар, а з-за нього виходить особа жіночої статі.

При цьому вивченням відеозапису встановлено, що працівниками поліції не доведено факту того, хто о 01.25.00 17.03.2025 (в т. ч. числі ОСОБА_1 здійснював керування т/з Volkswagen Passat д. н. з. НОМЕР_3 , оскільки в 01.25.00 17.03.2025 працівники поліції на вулиці спілкуються з цивільними особами і ніякого керування транспортним засобом Volkswagen Passat д. н. з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 не фіксують. При цьому матеріали відеозапису чітко вказують, що сам ОСОБА_1 постійно заперечує факт здійснення ним керування транспортним засобом, а натомість особа жіночої статі наполягає на керуванні нею автомобілем Volkswagen Passat д. н. з. НОМЕР_3 . Виходячи з цього захисту незрозуміло чому вимогу проходження медичного огляду на стан сп`яніння працівники поліції адресують саме ОСОБА_1 , які при цьому не довели факту саме здійснення ним керування вище вказаним транспортним засобом, порушення ним ПДР, а також того, що ними проведено законну зупинку т/з в розумінні ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення працівник поліції по суті висуваючи від імені держави обвинувачення ОСОБА_1 зазначає, що останній нібито керував транспортним засобом Volkswagen Passat д. н. з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння о 01.25.00 17.03.2025, але при цьому жодних доказів таких дій не долучає, при цьому ці ж його слова спростовує долученим ним же відеозаписом з бодікамери.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Чинне законодавство, в тому числі і Правила дорожнього руху, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія підчас руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У постанові від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а Верховний Суд дійшов висновку, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу у рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення його у просторі.

Таким чином, керування транспортним засобом це виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Отже, визначальними для кваліфікації діяння за статтею 130 КУпАП України є встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, отже зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

А тому обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом, відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП України та перебування її у стані певного сп`яніння.

Наданим до матеріалів справи відеозаписом не доведено: факту руху транспортного засобу Volkswagen Passat д. н. з. НОМЕР_3 та факту здійснення ОСОБА_1 саме керування вказаними транспортним засобом.

Наведені мотиви у своїй сукупності дають підстави для висновку про відсутність події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладаються на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Всупереч приписам вказаної норми КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 протокол не підтверджений достатніми фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Оглянутими під час розгляду справи в суді записами даної події з портативних відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що: 1) працівники поліції не здійснювали зупинку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 або ОСОБА_3 , оскільки вони під`їхали до транспортного засобу, який не здійснював рух; 2) ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_3 в транспортному засобі в цей час не перебували; 3) 17.03.2025 о 01:25:00 працівники поліції на вулиці спілкуються з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . При тому, розділ «Місце скоєння та суть адміністративного правопорушення, опис установлених даних» протоколу серії ЕПР1 № 273608 від 17.03.2025 містить інформацію, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 01:25:00.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки доказами, наданими працівниками поліції, не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то він не повинен був проходити відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Матеріали справи не місять жодних доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що могло б стати підставою для висновку про законність вимоги поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, суд вважає недоведеним, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 280, 283 - 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Суддя Тарас ЛІЩИНА