ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року селище Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2025 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №227128 від 22 січня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 , 22 січня 2025 року о 03:35, перебуваючи на 191 км автодороги М-30 керував автомобілем «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії. Дане правопорушення вчинив повторно протягом року, чим порушив п.2.1. а ПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ, чим скоїв правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, у відповідності до вимог ст.277-2 КУпАП.

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_1 достеменно знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та розгляд його судом, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, а відтак повинен був цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами.

Враховуючи викладене, положення ст.268 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд справи, визнає причину неявки у судове засідання неповажною і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В порядку статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд установив, що поліцейським вказаний протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Як вбачається з диспозиції ч.2 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху 2.1. водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Тернопільській області ДПП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримував.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , 22 січня 2025 року о 03:35, перебуваючи на 191 км автодороги М-30 керував автомобілем «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.2.1. «а» ПДР.

Факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №227128, рапортом, довідкою про те що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, відеозаписом з портативного відео реєстратора поліцейського, що міститься на оптичному диску, з якого вбачається, що ОСОБА_1 за наведених в протоколі обставин дійсно керував транспортним засобом, на відеозаписі він даного факту не заперечує.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Даними оглянутого відеофайлу поза розумним сумнівом підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

При цьому працівниками поліції вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП повторно протягом року. На підтвердження повторності вчинення такого правопорушення суду надано копію постанови серії ЕНА №1966774 від 21 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністратвиної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП

Однак вказана постанова є неналежним доказом вчинення ОСОБА_1 повторно протягом року порушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, адже вона не містить вказівки щодо дати набрання нею законної сили, чи взагалі факту набрання законної сили вказаною постановою. У зв`язку із відсутністю вказаної інформації матеріали даної справи двічі надсилались Підволочиським районним судом Тернопільської області для належного оформлення (постановами суду від 05 лютого 2025 року та від 20 березня 2025 року), однак вказані недоліки усунуто не було, у зв`язку з чим суд не бере до уваги копію даної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід було б перекваліфікувати з ч.5 ст.126 КУпАП на ч.2 ст.126 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує його становище.

Однак, суд зауважує, що перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.5 ст.126 КУпАП на ч.2 ст.126 КУпАП не має можливості, оскільки відповідно до ст.222 КУпАП дана категорія справ підвідомча органам Національної поліції України.

Приймаючи до уваги те, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження правильності кваліфікації правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП в частині повторності правопорушення, провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП слід закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст.ст.40-1, 276-280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч.5 ст.4 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена у десятиденний строк з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя Н.Б. Сташків