Справа № 491/792/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючої судді - Надєр Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Гула О.Р.,

за участю сторін по справі:

захисника Друмової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19 жовтня 2023 року ТСЦ 3245, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 14 вересня 2024 року о 19 годині 06 хвилин ОСОБА_1 в м. Ананьїв по вул. Гімназійній, 13-в, Подільського району Одеської області керував автомобілем марки «Мазда 626», державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

За вказаним фактом працівником поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 14 вересня 2024 року серії ААД №477606 за ст.130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, однак з`явилася його захисник адвокат Друмова В.В., яка діє на підставі ордеру серії ВН №1408226 від 24 вересня 2024 року, яка в судовому засіданні пояснила, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтримала подані нею письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи. Свою позицію захисник обґрунтувала тим, що працівниками поліції порушено визначений ст.266 КУпАП порядок проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, не обґрунтовано причину зупинки, оскільки працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що надійшло повідомлення про те, що по місту їздить автомобіль білого кольору марки «Мазда», водій якого їздить в нетверезому стані, однак доказів цього не надав та в матеріалах справи такі докази відсутні. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що надасть йому докази такого повідомлення, однак до кінця складання протоколу так і не надав докази наявності такого повідомлення. В матеріалах справи міститься лише рапорт працівника щодо обставин події, зокрема про те, що на службовий пристрій о 19 годині 05 хвилин надійшло повідомлення: «по вулиці Незалежності в м. Ананьїв автомобіль білого кольору марки «Мазда», водій якого їздить в нетверезому стані», однак докази, які підтверджують викладене у рапорті, в матеріалах справи відсутні, а сам рапорт не є доказом у справі, про що викладено у позиції Верховного суду. Таким чином матеріали справи не містять доказів правомірності зупинки автомобіля, який перебував під керуванням ОСОБА_1 .. Працівником поліції не були роз`яснені ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП. В матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на проходження огляду у медичному закладі. Також ОСОБА_1 працівником поліції не роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначені обставини підтверджуються доданим до протоколу відеозаписом, який було переглянуто в судовому засіданні за її участю. Згідно відеозапису працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки, однак ОСОБА_1 відмовився, після чого йому було запропоновано пройти огляд у медичному закладі. Також не підтверджена одна з ознак, на яку працівник поліції вказував як на ознаку алкогольного сп`яніння, а саме, порушення координації рухів, оскільки працівник поліції не випускав ОСОБА_1 з автомобіля, щоб перевірити та зробити висновок порушення координації рухів. Поліцейський по суті, не зміг визначитись з ознаками сп`яніння, наявними у ОСОБА_1 .. Захисник просила звернути увагу на той факт, що згідно відеозапису поліцейський, відповідаючи на питання чи може забрати авто інша людина, відповів наступне: «так, водій тверезий, нехай пише клопотання», тобто, таким висловом поліцейський суперечить сам собі, вказавши, що ОСОБА_1 тверезий, хоча до цього посилається на нібито встановлені ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того звертається увага, що у відеозаписі працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відповів відмовою на таку пропозицію. В подальшому працівник поліції ставив питання щодо проходження огляду та одразу «підштовхував» ОСОБА_1 до відповіді, а саме казав: «Ви відмовляєтесь, вірно?». Доданим до протоколу відеозаписом не підтверджується факт наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.130 ч.1 КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши захисника ОСОБА_1 Друмову В.В., оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлені наступні обставини, з яких вбачаються підстави для закриття провадження по вказаній справі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №477606 від 14 вересня 2024 року вбачається, що 14 вересня 2024 року о 19 годині 06 хвилин ОСОБА_1 в м. Ананьїв по вул. Гімназійній, 13-в, Подільського району Одеської області керував автомобілем марки «Мазда 626», державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні було переглянуто відеозапис, який міститься в матеріалах справи та надійшов до суду разом з матеріалами справи. З вказаного запису вбачається, що працівники поліції рухались на службовому автомобілі по вул. Гімназійні в м. Ананьїв Подільського району Одеської області. На перехресті вулиць Гімназійна-Леоніда Каденюка у зустрічному напрямку зафіксовано рух автомобіля білого кольору, який рухався по вул. Гімназійній. Зазначений автомобіль перетнув перехрестя, після чого працівники поліції на вказаному перехресті розвернулися на службовому автомобілі та почали рух за автомобілем білого кольору, який до цього здійснив зупинку ліворуч від проїзної частини біля магазину. Після цього працівник поліції підійшов до вказаного автомобіля та почав спілкування з його водієм та в подальшому було встановлено, що автомобілем керував ОСОБА_1 , автомобіль марки «Мазда 626», державний номерний знак НОМЕР_3 . З відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 вимагав від працівника поліції, щоб той повідомив йому причинку зупинки, на що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що надійшло повідомлення що водій керує автомобілем білого кольору в нетверезому стані. На зазначене ОСОБА_1 висловив вимогу щодо надання йому працівником поліції доказів такого повідомлення, тобто, показати йому це повідомлення, на що працівник поліції повідомив, що надасть такі докази, однак на протязі всього відеозапису працівником поліції доказів надходження вище зазначеного повідомлення ОСОБА_1 надано не було. Крім того ОСОБА_1 повідомив, що він здійснив зупинку та стояв, коли до нього підійшов працівник поліції. При цьому працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, однак ОСОБА_1 наполягав на наданні йому спочатку доказів правомірності його зупинки працівниками поліції. При цьому працівник поліції розцінив зазначене як відмову від проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння та повідомив останнього, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. З відеозапису встановлено, що працівником поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, не роз`яснено порядок огляду на стан сп`яніння, наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. На неодноразові вимоги ОСОБА_1 надати йому докази правомірності його зупинки працівником поліції ОСОБА_1 такі докази надані не були.

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції визначено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як було зазначено вище, працівником поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 причин зупинки, ознаки, за якими у працівників поліції виникла підозра про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також йому не роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції та ст.268 КУпАП.

При цьому суд критично ставиться до твердження захисника про те, що згідно відеозапису поліцейський, відповідаючи на питання чи може забрати авто інша людина, відповів наступне: «так, водій тверезий, нехай пише клопотання», оскільки з відеозапису чітко встановлено, що в даному контексті працівник поліції зазначив, що для передачі автомобіля іншій особі потрібен тверезий водій, оскільки працівник поліції, вважаючи, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, відсторонив останнього від керування транспортним засобом та передав транспортний засіб іншій особі, що підтверджується доданим до протоколу клопотанням ОСОБА_1 від 14 вересня 2024 року.

У постанові Верховного Суду від 15.03.2019 № 686/11314/17 чітко вказано, що у випадку незаконної зупинки транспортного засобу працівники поліції не мають жодного права вимагати від водія пред`явити посвідчення водія та вчиняти будь-які інші дії щодо водія внаслідок такої незаконної зупинки.

Тобто якщо працівники поліції зупиняють транспортний засіб незаконно, то вони також не мають законних підстав вимагати в особи надати документи чи, наприклад вимагати пройти огляд на стан сп`яніння.

Також, слід звернути увагу, що ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, та (наприклад, у справах: «Гурепка проти України», рішення від 06 вересня 2005 року; Лучанінова проти України, рішення від 09 червня 2011 року; «Вєренцов проти України», рішення від 11 квітня 2013 року; «Швидка проти України», рішення від 30 жовтня 2014 року, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53).

Відповідно доктрини «плодів отруєного дерева» яку використовує ЄСПЛ, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його (джерела) допомогою, також будуть вважатися неналежними (справа «Гефген проти Німеччини»).

Тобто незаконні дії працівників поліції не можуть у майбутньому породжувати законних вимог до особи.

За таких обставин, в силу доктрини «плодів отруєного дерева» та з огляду на те, що обвинувачення має ґрунтуватись виключно на законних діях поліцейських здійснення (ст. ст. 1 7 КУпАП, ст. 8 Закону України «Про національну поліцію»), незаконні дії поліцейських щодо зупинки автомобіля роблять й не законними подальші вимоги поліцейських до такого водія щодо необхідності пройти огляд на стан сп`яніння, а тому, відмова водія від незаконної пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння з причин його незаконної зупинки не може бути караною за ст. 130 КУпАП. Аналогічно не може вважатись законним огляд водія на стан сп`яніння у випадку незаконної зупинки.

Аналогічні висновки містяться і в судовій практиці, до прикладу, постанові Київського апеляційного суду від 14.09.2023 у справі № 756/1655/23.

Матеріали справи не містять доказів правомірності запинки ОСОБА_1 працівниками поліції, тобто, відсутнє документальне підтвердження того, що до поліції надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 керує автомобілем у нетверезому стані, як про це стверджував працівник поліції під час спілкування з ОСОБА_1 ..

Таким чином матеріали справи не містять достатніх доказів того, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, а тому провадження у справі має бути закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Так, згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість особи поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеоматеріалами та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Алене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Інших належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130 ч.1, 221, п.1 ч.1 ст. 247, 251, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення від 14 вересня 2024 року серії ААД №477606, складеним за ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19 жовтня 2023 року ТСЦ 3245, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст постанови виготовлено 10 квітня 2025 року.

Суддя: Надєр Л.М.

Постанова вступила в законну силу "___" ______________ 20____ року.