Справа №295/3167/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Болейко А.П., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Богунського районного суду м. Житомира надійшов протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 259084 від 28.02.2025, ОСОБА_1 28.02.2025 о 19 год 20 хв в м. Житомирі на перехресті просп. Незалежності та вул. Отаманів Соколовських, 1, керуючи автомобілем «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла наїзд на бетони та блок. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 12.1 ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала, зазначивши, що рухалась по другій смузі проїзної частини дороги по проспекту Незалежності в напрямку проспекту Миру. Побачивши транспортний засіб «Ford», який виїхав їй зненацька навперейми, з метою уникнення зіткнення з останнім вимушена була різко змінити напрямок руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу під її керуванням. Вважає, що дії водія транспортного засобу «Ford» ОСОБА_2 спричинили небезпечну ситуацію на дорозі, внаслідок чого вона обрала належний спосіб уникнення від зіткнення, змінивши смугу руху та з`їхавши в бетонний блок. До того ж, зазначила, що на задньому сидінні її автомобіля перебувала малолітня дитина, тому вона, злякавшись, здійснила різкий маневр ухилення вправо. Просила суд визнати її невинуватою.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ляхов О. В. у судовому засіданні підтримав пояснення ОСОБА_1 та свої письмові пояснення від 20.03.2025, обґрунтовуючи, що продовжуючи рухатись по своїй смузі, ОСОБА_1 допустила би пряме зіткнення двох транспортних засобів, що могло потягнути за собою загрозу життю та здоров`ю водіїв транспортних засобів та їх пасажирів. То ж змінивши смугу, ОСОБА_3 обрала найбезпечніший спосіб уникнення небезпеки. Просив закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає увагу, що неодноразово викликав в судове засідання ОСОБА_2 для надання пояснень, однак останній в судове засідання не з`являвся, тому суд розглядає справу у його відсутність.

Судом досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 259084 від 28.02.2025;

- копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №259075 від 28.02.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП;

- схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.02.2025;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 28.02.2025;

- рапорт старшого лейтенанта поліції Шеремет О. від 28.02.2025;

- диск з відеозаписом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Відповідно до відеозапису, який надав суду адвокат Ляхов О.В., зафіксовано прохання іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 не викликати патрульну поліцію та домовитись про відшкодування шкоди на місці ДТП, а також пояснення водія ОСОБА_2 щодо обставин ДТП, а саме те, що він виїхав на смугу зустрічного руху, через що ОСОБА_1 вимушена була різко змінити напрямок руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу під її керуванням.

З огляду на викладене, відомості, що містяться у схемі місця ДТП, наявний відеодоказ, в своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують версію події дорожньо-транспортної пригоди, викладену в поясненнях ОСОБА_3 , а відтак не можна стверджувати про недотримання останньою п. 12.1. Правил дорожнього руху, оскільки ОСОБА_3 , керуючи автомобілем та рухаючись прямо, розраховуючи, що інші учасники дорожнього руху знають та дотримуються ПДР України, не могла передбачити, що водій автомобіля марки «Ford», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 перед поворотом ліворуч, в порушення п. 16.6 ПДР не пропустить її транспортний засіб та продовжить рух з виїздом на полосу для руху, по якій рухалась ОСОБА_3 .

В свою чергу, ОСОБА_3 , побачивши перешкоду на своїй смузі руху у вигляді транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , вимушено почала змінювати напрям руху задля безпеки інших учасників дорожнього руху, зокрема і пасажирів обох транспортних засобів, тобто заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Враховуючи обставини події, які були встановлені судом, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 діяла у стані крайньої необхідності, а тому вона підлягає звільненню від адміністративної відповідальності на підставі ст. ст. 17, 18 КУпАП, у зв`язку із перебуванням у стані крайньої необхідності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дій особою в стані крайньої необхідності.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А.П. Болейко