Справа № 359/940/25
Провадження № 3/359/1027/2025
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 квітня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника адвоката Федорова Д.С., адміністративні матеріали, що надійшли від Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходяться адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (359/940/25, 3/359/1027/2025) та ст. 124 КУпАП (359/941/25, 3/359/1028/2025).

11.01.2025 року о 21 год. 30 хв. в селі Горобіївка Київської області Бориспільського району по вулиці Незалежності 12, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT KOLEOS д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, під час руху заднім ходом, не скористався допомогою сторонніх осіб та внаслідок чого допустив зіткнення наїзд на бетонний блок та паркан. При ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б), 10.9 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Також, 11.01.2025 року о 21 год. 30 хв. в селі Горобіївка Київської області Бориспільського району по вулиці Незалежності 12, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом RENAULT KOLEOS д.н.з. НОМЕР_2 ,в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, за допомогою алкотестера «Драгер». Результат огляду 1,39 % проміле. З результатами огляду на місці ОСОБА_1 не погодився, після чого був доставлений до найближчого закладу охорони здоров`я КНП «ББЛІЛ», де проведено огляд лікарем. Відповідно до висновку лікаря №6 ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, у зв`язку з чим його дії були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на той факт, що вказані матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, суд, зважаючи на вимоги ст. 36 КУпАП, вважає, що справи слід об`єднати в одне провадження з метою повного, всебічного та об`єктивного їх розгляду та присвоїти єдиний унікальний номер провадження 359/940/25, 3/359/1027/2025.

В судовому засіданні адвокат Федоров Д.С. надав клопотання про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В клопотанні зазначив, що висновок КНП «ББЛІЛ» №6 від 11.01.2025 року, є недопустимим доказом з огляду на те, що згідно п. 3 Розділу III Інструкції №1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства.

З відповіді на адвокатський запит та акту огляду №6 вбачається, що огляд в закладі охорони здоров`я відносно ОСОБА_1 було проведено лікарем ОСОБА_2 . При цьому, слід звернути увагу суду на те, що з відповіді на адвокатський запит та долучених до неї документів вбачається, що фактично лікар ОСОБА_2 в передбаченому порядку не пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства.

Водночас, відповідно до п. п. 1 п. 9 Постанови КМУ № 725 від 14.07.2021 року Про затвердження Положення про систему безперервного професійного розвитку працівників сфери охорони здоров`я безперервний професійний розвиток працівників сфери охорони здоров`я здійснюється шляхом здобуття неформальної освіти під час проходження: навчання на циклах тематичного удосконалення, які проводяться в закладах післядипломної освіти, структурних підрозділах закладів вищої освіти і наукових установ. Цикли тематичного удосконалення проводяться тривалістю один - два тижні шляхом викладення поглиблених теоретичних знань, нових підходів з окремих розділів відповідної спеціальності.

Таким чином, вищевикладені обставини, а саме не проходження лікарем тематичного удосконалення знань за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, обумовило допущенні лікарем порушення під час проведення огляду, а також вказані обставини свідчать про недопустимість висновку в матеріалах справи.

Відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 15 Розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом від 09.11.2015 року №1452/735 за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що результати медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.

Відповідно до Розділу III п. 12 Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Згідно Розділу III п. 13 Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ вказаних у пункті 12 цього розділу.

Пункт 22 Інструкції імперативно передбачає, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Разом з тим, з акту медичного огляду №6 від 11.01.2025 вбачається, що лікар-нарколог не проводив лабораторних досліджень, а лише обмежився застосуванням газоаналізатора «Drager alcotest».

Водночас, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він категорично не погоджується з показниками приладу «Drager alcotest», який було застосовано в медичному закладі.

Законодавцем чітко визначена процедура огляду на стан сп`яніння у разі незгоди з результатами технічних засобів, а саме - проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

При цьому, огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не повинен зводитися лише до застосування того ж приладу, результати якого неодноразово піддавалися сумніву особою, яка притягується до відповідальності.

Такий спрощений підхід до проведення огляду в закладі охорони здоров`я зводить нанівець доцільність впровадження процедури проведення оглядів на стан сп`яніння у відповідних закладах охорони здоров`я, оскільки для застосування технічного приладу не вимагається спеціальних знань у галузі медицини, так як його застосування може бути здійснено і працівниками поліції.

Логіка введення процедури огляду в компетентних закладах охорони здоров`я полягає у тому, щоб усунути будь-які обставини, які можуть викликати сумніви у доведеності чи відсутності стану сп`яніння, що з урахуванням положень п. 15 Розділу 3 Інструкції, здійснюється шляхом проведення огляду компетентним медичним працівником у визначений чинним законодавством спосіб із застосуванням лабораторних обстежень.

Слід наголосити на тому, що з урахуванням положень ст.19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи (зокрема і закладів охорони здоров`я, які виконують делеговані повноваження згідно ст.266 КУпАП) зобов`язані у своїй діяльності керуватися принципом «дозволено лише те, що прямо визначено законом».

Проте, жоден чинний нормативно-правовий акт не містить положень, що проведення лабораторних зразків при огляді на стан алкогольного сп`яніння є необов`язковим.

Проведення огляду, поєднаного з лабораторними обстеженнями суворо визначено п. 15 Розділу З Інструкції безвідносно до того наявність якого саме сп`яніння визначається.

Таким чином, зважаючи на позитивні результати тесту приладу «Drager alcotest», незгоду ОСОБА_1 з такими результатами, лікар-нарколог мав оглянути ОСОБА_1 та провести лабораторні дослідження, а не лише обмежитись застосуванням приладу «Drager alcotest», що свідчить про порушення порядку медичного огляду та недійсність висновку в матеріалах справи в силу положень п.22 Розділу 3 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року та ч.5 ст.266 КУпАП, та відповідно, його недопустимість як доказу.

Крім того, лікар-нарколог помилково керувався положеннями нормативних актів про те, що встановлення стану сп`яніння здійснюється на підставі огляду з використання спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові, оскільки дані вимоги застосовуються виключи для огляду поліцейським на місці зупинки, а під час проведення огляду у лікаря-нарколога мала б була проведена процедура огляду (встановлення клінічної картини) та лабораторного дослідження, чого зроблено ним не було.

Відповідно до п.8 Розділу І Інструкції №1452/735, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

До того ж, згідно з листом вих. №01/10/369 від 16.04.2024 ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ» відбір контрольного зразку є обов`язковим.

В порушення п.10 Розділу ІІІ Інструкції, під час проведення огляду у ОСОБА_3 не було відібрано контрольного зразка біологічного середовища, що позбавляє можливості сторону захисту провести судово-токсикологічну експертизу з метою спростування стану сп`яніння.

На думку захисника, порушено права особи гарантовані ст. 6 Конвенцією з прав людини та основоположних свобод, ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, щодо прав особи, зокрема на захист, ОСОБА_1 ,. оскільки йому навіть не роз`яснено, що він має право користуватися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права; не роз`яснено право щодо відмови надавати свідчення проти себе.

Заслухавши думку захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи суд приходжу до наступних висновків.

Постановою «Про Правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 № 1306 визначено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин та передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено наказом МВС України від 09 листопада 2015 №1452/735 про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11 листопада 2015 №1413/27858.

Відповідно до вказаної Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами поліції з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно чинного законодавства огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох понятих (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.

Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Результат огляду особи на стан сп`яніння оформляється у відповідному розділі протоколу про адміністративне правопорушення, у якому в обов`язковому порядку зазначаються результати проби (позитивна/негативна) та кількісний показник.

Позитивна проба на сп`яніння будь-якого походження, яку було виявлено із використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, є підтвердженням знаходження особи у стані сп`яніння, а протокол про адміністративне правопорушення - підставою для притягнення її до відповідальності згідно з чинним законодавством, у тому числі водіїв за керування транспортними засобами у стані сп`яніння.

Згідно ЗУ «Про дорожній рух» від 30.06.1993 передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: даними, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення від 11.01.2025 серії ЕПР1 №218689, та серії ААД №834668, з якими правопорушник ознайомлений та які ним власноручно підписано, схемою ДТП, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, результатом алкотестера «Драгер»; довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення на право керування транспортними засобами, довідкою про відсутність повторності вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП та відеозаписом з боді-камер працівників поліції з обставинами вчинення даних правопорушень.

З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував свою вину у вчиненні ДТП. Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 пройшов на місці за допомогою газоаналізатора «Drager alcotest», який показав 1,39% проміле. Не погодившись з результатами огляду на місці, ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до найближчого медичного закладу на що останній погодився.

В лікарні ОСОБА_1 пройшов огляд лікарем-наркологом ОСОБА_4 , яка відповідно до наказу №189 від 01.09.2023 року має допуск до експертизи алкогольного та наркотичного сп`яніння. Після проходження огляду, на питання лікаря чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, він не заперечував факт вживання та не наполягав на проведенні огляду з відібранням біологічних зразків.

Щодо не роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, суддя не бере до уваги, так як в самому протоколі зазначені норми ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП вказані і після них особа яка притягається до адміністративної відповідальності поставила свій підпис.

Крім того, захисник звертає увагу на те, що відповідно до п.8 ч.1 Інструкції

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я, проте проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений. З наведеного вище вбачається, що законодавство розмежовує обов`язок відібрання крові чи біологічного зразка за ознаками кримінального правопорушення чи визначення стану наркотичного сп`яніння. В даному випадку, з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 наполягав на відібрані у нього аналізу крові.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, суддя оцінює критично та вважає це способом захисту від складених відносно нього адміністративних протоколів за ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП, з метою уникнення адміністративної відповідальності, так як його показання в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів у суду та підтверджують його вину та не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.

Зазначене свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху, визначених п. п. 2.9 а), 2.3 б), 10.9 ПДР України.

Таким чином слід дійти висновку, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_5 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними строком на 1 (один) рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за за ч.1 ст.130 КУпАП (359/940/25, 3/359/1027/2025) та ст. 124 КУпАП (359/941/25, 3/359/1028/2025) та присвоїти адміністративній справі єдиний унікальний номер справа 359/940/25, провадження 3/359/1027/2025.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення,

- за ст. 124 КУпАП штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривні;

- за ч.1 ст. 130 КУпАП штраф в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з перерахуванням суми штрафу в дохід держави на розрахунковий рахунок UA0010001; отримувач - ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989; банк отримувача - Казначейство України; код банку МФО 899998; код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн. на користь державного бюджету України за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК/Бориспіль/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили __________________