Справа №: 486/202/25 Провадження № 3/486/209/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

при секретарі судового засідання Гайдук А.С.,

без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справи про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебувають матеріали справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч.3 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом ЕПР1 №219940 від 13.01.2024, ОСОБА_1 13.01.2024 о 08-00 год. в м. Южноукраїнську (Південноукраїнську) по вулиці Миру, 3, керував автомобілем марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, розширені зіниці очей, порушення мови, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, а саме в КНП «ЮМБЛ», відмовився, чим порушив п. п. 2.5 ПДР (відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів).

Постановою Вознесенського міськрайонного суду від 13.05.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду від 21.10.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення.

Частиною 3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом ЕПР1 №219929 від 13.01.2024, ОСОБА_1 13.01.2024 о 08-00 год. в м. Южноукраїнську (Південноукраїнську) по вулиці Миру, 3, керував автомобілем марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 будучи позбавленим права керування транспортними засобами на три роки Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області від 27.08.2024 року. Дане правопорушення вчинено двічі протягом року. Чим порушив п. 2.1. а ПДР України (керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ). Відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з протоколами ЕПР1 №219909 та ЕПР1 № 219919 від 13.01.2024, ОСОБА_1 13.01.2024 о 08-00 год. в м. Южноукраїнську (Південноукраїнську) по вулиці Миру, 3, керував автомобілем марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом не переконався що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам руху та не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_3 , який був припаркований позаду. Чим порушив п. 2.6 ПДР України (за рішенням поліцейського за наявності відповідних підстав водій зобов`язаний пройти мед. огляд) п. 10.9 ПДР України (порушення правил руху ТЗ заднім ходом). В результаті зіткнення автомобіль «Chevrolet Lacetti» отримав механічні пошкодження. Після чого ОСОБА_1 залишив місце події. Чим порушив п. 2.10 а ПДР (залишення водіями на порушення встановлених правил, місця ДТП). Відповідальність за що передбачена ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

Судовий розгляд проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною в протоколах, які отримані ним особисто.

Отже, суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, приймає до уваги те, що ОСОБА_1 був повідомлений про те, що розгляд справи стосовно нього відбудеться в Южноукраїнському міському суді Миколаївської області, при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, від підпису яких він відмовився, про що свідчить відеозапис на диску, доданий працівниками поліції до матеріалів, однак в судові засідання не з`являвся, тому суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді та спробу уникнути відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа, щодо якої розглядається справа, виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду поважної причин своєї неявки.

З урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, до суду будь-яких доказів своєї невинуватості не надано, приймаючи рішення по суті, суд виходить з наявних в матеріалах справи даних.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис в судовому засіданні, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Норма ч. 3 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Таким актом у протоколі зазначено п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідного до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою поліції України для проведення огляду до відповідної установи охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення.

Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №219940 від 13.01.2025, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, запропонованому йому працівниками поліції у медичному закладі, при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №219940 від 13.01.2025 року, підтверджується відеозаписом на DVD-R диску, на якому зафіксовано безапеляційну відмову водія ОСОБА_1 від проходження на вимогу поліцейського огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 13.05.2024 року та 21.10.2024 року постановами Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 вже було визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідно. Та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 грн, а в подальшому за ч. 2 ст. 130 КУпАП- штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 будучи двічі протягом року піддаваним адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, в черговий раз порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, та яку двічі протягом року було піддавано адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог п. 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Вимогами ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, також підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №219929 від 13.01.2025 року; копією постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.10.2024 року, якою, серед іншого, ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Також, згідно картки обліку адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Згідно відеозапису, дослідженого в судовому засіданні, на прохання працівника поліції надати посвідчення водія, ОСОБА_1 відповів, що воно викрадене, у нього його немає, однак з приводу його викрадення звертатись до правоохоронних органів не буде.

Вимогами ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №219909 від 13.01.2025 року, копією схеми місця ДТП від 13.01.2025 року, згідно якої у автомобіля «Chevrolet Lacetti» деформовано задню арку зліва, а також письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 .

Вимоги п. 2.10а ПДР України зобов`язують водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, передбачена ст. 122-4КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №219919 від 13.01.2025 року, копією схеми місця ДТП від 13.01.2025 року, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , відповідно до яких 13 січня 2025 року о 08-00 год. біля КНП «ЮМБЛ», водій автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснюючи рух заднім ходом здійснив зіткнення з належним потерпілому автомобілем. В результаті чого даний автомобіль отримав механічні пошкодження. Потерпілий хотів вирішити питання мирним шляхом, але водій з місця події зник. Крім того, на відеозаписі, дослідженому в судовому засіданні, зафіксовано, як ОСОБА_1 не заперечував той факт, що після вчинення ДТП, він залишив місце пригоди.

При призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд виходить з наступного.

Санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкція ст. 124 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкція ст. 122-4 КУпАП тягне за собоютягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При визначенні ОСОБА_1 виду і розміру адміністративного стягнення, суд вважає, що з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, необхідно накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини 3 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без вилучення транспортного засобу, оскільки, як зазначено в протоколі, транспортний засіб «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , будь-які інші відомості щодо власника автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , у справі відсутні.

Оскільки справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 розглядаються одночасно, суд вважає за необхідне на підставі ст. 36 КУпАП справи про адміністративні правопорушення №486/202/25, №486/203/25, №486/204/25, №486/205/25, провадження №3/486/209/2025, №3/486/210/2025, №3/486/211/2025, №3/486/212/2025 об`єднати в одне провадження та присвоїти справі №486/202/24 провадженню №3/486/209/2024.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору, що складає 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору матеріали справи не містять.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 9, 24, 33, 34, 36, 126, 130, 280, 283, 284, 285 КУпАП, Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративні правопорушення №486/202/25, №486/203/25, №486/204/25, №486/205/25, провадження №3/486/209/2025, №3/486/210/2025, №3/486/211/2025, №3/486/212/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження та присвоїти справі №486/202/24 провадженню №3/486/209/2024.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок в дохід держави (рахунок UA0014001, одержувач Миколаїв.ГУК/тгмЮжноукраїнськ/ 21081300, Код , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, КЕКД 21081300) з позбавлення права керування транспортним засобом на строк 10 (десять) років без застосування конфіскації транспортного засобу.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня отримання постанови, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягнути подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (М.КИЇВ ГУК у м.Києві/м.Київ/993783 Казначейство України (ел. адм. подат.) UA00106 Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)"00" Без деталізації за відомчою ознакою) розміром 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. О. Волощук