Справа №461/2386/25
Провадження №3/461/976/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., представника Львівської митниці Державної митної служби України Лубоцького Б., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Італійської Республіки, місце народження - Італія, місце проживання - АДРЕСА_1 . Закордонний паспорт НОМЕР_1 від 30.04.2024, виданий Ministro Affari Esteri E Cooperazione Internazionale,

за ч.3 ст. 471 Митного Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

22 лютого 2025 року близько 11 години 20 хвилин гр. Італії ОСОБА_1 , повертаючись з України в Республіку Польща з приватної поїздки через м/п „Грушів" Львівської митниці транспортним засобом марки «OPEL VIVARO» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якості пасажира, обрав формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю - «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність у нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню і оподаткуванню, або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони або обмеження.

Під час проведення повного митного огляду автомобіля «OPEL VIVARO» реєстраційний номер НОМЕР_2 та особистих речей у багажному відділенні без ознак приховування було виявлено три ікони, а саме:1. Ікона «Покрова» з обрамленням в кіоті під склом загальними орієнтовними розмірами 530x470 мм.; 2. Ікона «Ісуса Христа» намальована на дерев`яній дошці без обрамлення орієнтовними розмірами 295x215 мм.; 3)Ікона «Богородиці» намальована на дерев`яній дошці без обрамлення орієнтовними розмірами 230x170 мм. Дані ікони гр. Італії ОСОБА_1 визнав своєю власністю і повідомив, що вказані ікони йому передав знайомий священнику м.Запоріжжі, для того щоб він їх перевіз до Італії і передав до церкви. Відповідно до п. 1 ст. 197 Митного кодексу України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій відповідних дозвільних документів. На підставі ч.6 ст. 372 Митного кодексу України, тимчасове вивезення (пересилання) громадянами-резидентами за межі митної території України культурних цінностей здійснюється з поданням відповідних документів, які підтверджують право вивезення за межі митної території України культурних цінностей та дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо тимчасового вивезення таких товарів за межі митної території України. Згідно ч. 2 ст. 373 Митного кодексу України, порядок вивезення (пересилання) громадянами за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1.6 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року N 258, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 липня 2002 року за N 571/6859 вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України (далі - свідоцтво), зразок якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2000 р. N 984 "Про затвердження зразка свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України". Частиною 12 додатку №1 до пункту 1.5 Інструкції, передбачено, що на вивезення (тимчасове вивезення) дозвіл Державної служби контролю не потрібен при вивезенні сучасних предметів релігійного призначення різної конфесійної належності, виготовлені друкованим способом ікони, а також хрести, лампади, підсвічники й інші предмети релігійного призначення тиражного виробництва. Згідно з ч. 2 ст. 459 та пп. 7, 43 ст. 4 МК України, суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства - керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно- правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

На момент переміщення через митний кордон відповідно до наданих пояснень у гр. Італії ОСОБА_1 відсутні будь-які дозвільні документи на вивезення вказаних ікон. Таким чином, гр. Італії ОСОБА_1 , не задекларував товари, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення за межі митної території України та які переміщуються громадянами, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.471 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 у суд не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. У своїх письмових поясненнях факт порушення визнав, зазначивши, що вказані ікони йому передав священник, з яким вони познайомилися м.Запоріжжі, для того щоб він їх перевіз до Італії.

Відповідно до ч.4 ст.526 МК України суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України.

Згідно ч.3 ст.471 МК України відповідальність настає за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується наступними даними: протоколом про адміністративне правопорушення № 0222/UA209000/2025 від 22.02.2025 року, паспортом, контрольним талоном, свідоцтвом про реєстрацію т/з, доповідною запискою, описом предметів, актом про проведення огляду та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Вирішуючи питання призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, обставин справи, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення у виді штрафу в межах, встановлених санкцією ч.3 ст. 471 МК України з конфіскацією товару.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605,6 грн, а на користь Львівської митниці Державної митної служби України - витрати на зберігання товару.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст. 459, 461, 487, 526, 527, 528 МК України, Законом України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.471 МК України та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн штрафу в дохід держави.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0222/UA209000/2025 від 22.02.2025 року конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці Державної митної служби України 192,66 грн витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 605,6 грн судового збору.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р. Волоско