Справа №591/9986/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/423/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Рвачова О.О., розглянувши у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Рвачова О.О. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 28 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 листопада 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 22 вересня 2024 року о 21 год. 45 хв. в м. Суми вул. Нижньовоскресенській, 1 керував автомобілем Ford Fusion, н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням газоаналізатор алкотест «Drager», показник 1,12 проміле, чим порушив п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з таким судовим рішенням захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Рвачов О.О.. звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 листопада 2024 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення або ж вирішити питання щодо можливості призначення ОСОБА_1 більш м`якого стягнення, ніж передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що наявним в матеріалах справи відеозаписом підтверджується те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, однак, після цього, виразив незгоду з його показником, при цьому, працівники поліції почали тиснути на останнього, неправомірно повідомляючи йому, що у разі проходження ним огляду у лікарні, дана обставина стане відомою у військовій частині де він проходить службу.

Таким чином, як вказує апелянт, з боку працівників поліції був певний тиск на ОСОБА_1 і незаконне не направлення його до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння після його незгоди з отриманим результатом проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, що, у свою чергу, свідчить про недотримання поліцейськими ч. ч. 3, 4, 266 КУпАП, п. 6 Порядку № 1103, п. 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 та недійсність проведеного огляду, відповідно до приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП та вказує на відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, захисник зауважує, що відповідно до долучених до матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в лавах ЗСУ. У зв`язку з запровадженням воєнного стану на території України, функціонування підрозділів ЗСУ має надзвичайно важливе значення для забезпечення оборони та захисту територіальної цілісності та суверенітету України, і вказані обставини свідчать про те, що право керування транспортними засобами необхідне останньому не для приватних цілей, а саме для виконання бойових завдань ЗСУ.

Крім того, апелянт вказує, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, а тому враховуючи обставини, які пом`якшують його покарання, у разі визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, просить застувати аналогію закону та призначити останньому більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Однак, в силу допущених працівниками поліції порушень під час складання та оформлення матеріалів, беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянт вважає, що провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Рвачова О.О. на підтримку апеляційних доводів та вимог, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2024 року серії ЕПР1 № 134885, результату приладу газоаналізатор алкотест «Drager», показник 1,12%, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА № 3110450, складеної відносно ОСОБА_1 , за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, довідки відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції від 24 вересня 2024 року, з якої вбачається, що відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції», ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 29 листопада 2018 року та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складених адміністративних матеріалів.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом, і саме його даними, підтверджується як зупинка автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 , так і те, що проведений останньому огляд за допомогою алкотестера Драгер показав позитивний результат 1,12 Проміле, при допустимій нормі 0,2 Проміле.

Вказаним відеозаписом, зокрема, підтверджується і те, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу огляд фактично не пройшов, декілька раз імітував продуття, звинувачував поліцейських у тому, що в них несправний прилад, просив двічі замінити мундштук, що і було зроблено, і врешті, після чергового невдалого продуття, забажав пройти огляд у медичному закладі, куди і був доставлений. Проте, у медичному закладі ОСОБА_1 огляд також не пройшов, а забажав, щоб поліцейський провів його огляд за допомогою приладу Драгер, за результатом якого і було отримано вищезазначений позитивний показник.

При цьому, на спростовування доводів апелянта, апеляційний суд зауважує, що поліцейський жодним чином не тиснув на ОСОБА_1 , а лише зазначав, що у медичному закладі при огляді був би застосований аналогічний прилад та вказував, що за відсутності у нього даних про те, майором якої військової частини являється останній, дані про керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння передані не будуть, а для встановлення таких даних, при бажанні, він може викликати представників ВСП. ОСОБА_1 цього не бажав, при цьому, не заперечував, що керував транспортним засобом у стані сп`яніння, вказував, що відпочивав, просив працівника поліції видалити запис, який вівся з часу його зупинки, а після того, як отримав відповідь, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього буде складено, з`ясовував, яке адміністративне стягнення буде на нього накладено за вказане правопорушення.

Апеляційним судом не було встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку, що під час спілкування з ОСОБА_1 , працівниками поліції було допущено порушення Закону України «Про Національну поліцію», чи недотримано вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 №1395 та Порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 № 1452/735, що б вказувало на те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП був складений відносно нього незаконно чи безпідставно.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що на даний час до діючого законодавства України не внесено змін, за яких осіб, які перебувають на військовій службі в лавах ЗСУ, було б звільнено від адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи до них можливо було застосувати адміністративне стягнення лише у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами, а тому, в цій частині доводи захисника є надуманими та безпідставними.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про незаконність складання протоколу та відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено і під час апеляційного перегляду таких обставин встановлено не було.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Рвачова О.О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.