ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1039/25 Справа № 208/1614/25 Суддя у 1-й інстанції - Токарєв А. Г. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , представника Грищенка В.В., переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,, на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 березня 2025 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 04 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. і стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп..

Районним судом встановлено, що 16.12.2024 року о 16:20 годин в м. Дніпро, на перехресті проспекту Богдана Хмельницького та вул. Лікаря Ребініна, водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. Chevrolet Lacetti н.з. НОМЕР_1 , під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Dacia Logan н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який стояв попереду. В наслідок пригоди т.з. отримали механічні ушкодження, завдано матеріальний збиток. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу правопорушень, так як протокол є неналежним доказом, має розбіжність з іншим протоколом, який направлявся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, в документі невірно вказано прізвище потерпілого. Стосовно схеми місця ДТП, то на ній зображено лише автомобілі після зіткнення, будь-яка інша інформація, яка б підтверджувала винність відсутня, а також схема має виправлення в частині порушеного пункту ПДР України. Крім цього, в письмових поясненнях ОСОБА_2 відсутнє посилання на марку автомобіля, його номерний знак, опис водія, який здійснив ДТП. В той же час, апелянт вказує, що представник потерпілого визнав, що матеріали справи мають вказані порушення. Тому ОСОБА_1 вказує, що його вина поза розумним сумнівом не доведена.

ОСОБА_1 в апеляційному суді підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник Грищенко В.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Винність ОСОБА_1 підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено суть правопорушення;(а.с.1)

- схемою місця ДТП на якій зафіксована ділянка дороги де відбулося зіткнення, місце зіткнення, розташування автомобілів після зіткнення, а на зворотному боці зафіксовані пошкодження автомобілів;(а.с.2)

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 який зазначив, що він рухався 16 грудня 2024 року на пр. Б.Хмельницького в напрямку центру приблизно о 16 годині 20 хвилин, по лівій крайній смузі для руху, яку завчасно зайняв з метою повороту на вул. Войцеховича. На вимогу світлофора зупинився. Потім відчув удар в задню частину автомобіля;(а.с.5)

- частково письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він не заперечує факту зіткнення в задню частину автомобіля ОСОБА_2 між передньою частиною автомобіля під керуванням ОСОБА_1 (а.с.4)

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в письмових поясненнях учасників зіткнення зазначено механізм події, на схемі ДТП зазначені наслідки, а протоколом висунуто працівником поліції суть правопорушення, яка ставилася в провину ОСОБА_1 , яка під час розгляду справи в суді І інстанції встановлена.

При цьому, під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 пояснив, що причинною зіткнення стали неналежні погодні умови, які були 16 грудня 2024 року, а саме, що дорожнє покриття було мокре, через сніг. Але апеляційний суд не може взяти до уваги ці обставини, так як за правилами п. 12.1 ПДР України, водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Даних правил ОСОБА_1 не дотримався.

На переконання апеляційного суду протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом, він відповідає положенням ст.ст. 254-256 КУпАП. Стосовно зазначення в протоколі невірних даних щодо прізвища потерпілого, то така обставина дійсно має місце, але на переконання апеляційного суду є опискою і не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1 і доведеність винуватості.

Схема ДТП також є належним і допустимим доказом вона відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395, на ній зображено місце дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин. Стосовно виправлення на зворотньому боці схеми пункту, який ставився в провину ОСОБА_1 , то така обставина не є підставою вважати такий доказ недопустимим аналізуючи вимоги ст. 251 КУпАП та вказаної Інструкції.

Дійсно з письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 не видно, який автомобіль здійснив зіткнення та хто керував даним автомобілем, але апеляційний суд враховує, що в матеріалах справи є схема ДТП на якій зображені автомобілі між якими відбулася подія, зазначені її учасники, якими є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і підписали схему. Також в матеріалах наявні письмові пояснення вказаних осіб, та протокол складений стосовно ОСОБА_1 . Тобто інші наявні в матеріалах справи докази доповнюють письмові пояснення потерпілого, який виклав обставини ДТП, в частині даних щодо автомобіля здійснившого зіткнення та водія, який керував ним. Крім цього, ОСОБА_1 в апеляційному суді не заперечував, що саме він керував автомобілем Chevrolet Lacetti н.з. НОМЕР_1 , і здійснив зіткнення з автомобілем Dacia Logan н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

В апеляційному суді ОСОБА_1 вказував, що матеріали складені з порушенням, так як відсутні належні та допустимі докази, в тому числі відеофіксація, але відповідно до п.4 ч.1 Розділу IX Інструкції від 07.11.2015 № 1395 показання засобів фото- та/або відеоспостереження долучаються у разі їх наявності. Даних про наявність такої інформації під час складання протоколу до апеляційної скарги не надано, як і судовому засіданні апеляційного суду.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не дотримався вимог п.12.1 ПДР України, і вчинив адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Отже, суд І інстанції приймаючи рішення встановив фактичні обставини, які відповідають події дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рамазанова - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 березня 2025 року, стосовно ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. і стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький