Справа № 755/8952/24
Провадження №: 3/755/2320/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2025 р. м. Київ Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М. розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.04.2024 року, о 10:47, керував транспортним засобом «MAN TG S 28.320», н/з НОМЕР_2 , у м. Києві на регульованому перехресті вул. Братиславська, вул. С. Стальського, здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «ATAMAN A-092», н/з НОМЕР_3 , та з транспортним засобом «Богдан А-09302», н/з НОМЕР_4 , які рухались на дозволений сигнал світлофору (зелений) по вул. Братиславська, в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій ОСОБА_2 та пасажири ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були травмовані. Своїми діями водій порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 16.04.2024 року, о 10:47, керував транспортним засобом «MAN TG S 28.320», н/з НОМЕР_2 , у м. Києві на регульованому перехресті вул. Братиславська, вул. С. Стальського, в стані наркотичного сп`яніння. Огляд особи на стан сп`яніння проводився за згодою водія у медичному закладі КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» у лікаря нарколога (результат огляду - стан наркотичного сп`яніння). Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.05.2024 року матеріали справи відносно ОСОБА_1 були повернуті до Управління патрульної поліції у м. Києві для належного оформлення. 29.05.2025 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Глущенка А.О. про призначення у справі судову хіміко-токсикологічну експертизу. 20.03.2025 року до Дніпровського районного суду м. Києва від Управління патрульної поліції у м. Києві надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 після дооформлення. Згідно ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП визнав повністю, однак вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що у день події він не був у стані наркотичного сп`яніння, оскільки ніколи не вживав наркотичні речовини. Так, 26.04.2024 року він, не погоджуючись із висновком лікаря-нарколога, здав повторний аналіз у лабораторії «Діла», за результатами якого в біоматеріалах не виявлено вмісту будь-яких препаратів, в тому числі амфетамін. У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Глущенко А.О. просив залишити без розгляду подане ним раніше клопотання про призначення у справі судову хіміко-токсикологічну експертизу, яке судом було задоволено. Крім того, адвокат заявив та подав клопотання про закриття провадження у справі за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення та клопотання про закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_1 наркотичні засоби ніколи не вживав та не вживає, на місці ДТП працівники поліції ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у нього не виявили та не називали, а відразу запропонували проїхати до лікаря для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, огляд на стан сп`яніння проводився з порушенням чинного законодавства, а саме огляд водія проведено зі спливом п`ять годин після ДТП, тобто за межами двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Відповідно до п. 8.7.3 (е) ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух. Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За невиконання вимог цього пункту Правил передбачено адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Як вбачається з матеріалів справи про адміністративні правопорушення, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 861856, ААД № 861857 від 16.05.2024 року, зі змісту яких вбачається порушення водієм Правил дорожнього руху України, факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а також про проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Протокол сумніву у суду не викликає, оскільки складений відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП. Протокол водій підписав. У протоколі зазначено про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, положень ст. 268 КУпАП.;

- висновком лікаря-нарколога КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» № 001506 від 19.04.2024 року, відповідно до якого особу направлено на огляд о 14:50, сам огляд на стан сп`яніння проводився 16.04.2024 року о 16:05, результат огляду - у водія ОСОБА_1 виявлено стан наркотичного сп`яніння (стимулятори, амфетамін);

- рапортом працівника поліції від 16.04.2024 року, відповідно до якого екіпаж «Рубін 409» 16.04.2024 року о 10:58 отримав виклик ДТП з потерпілими, за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11. Прибувши на місце події було виявлено, що водій сміттєвоза «MAN», н/з НОМЕР_2 ОСОБА_1 проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора не надавши перевагу двом маршрутним транспортним засобам, а саме «ISUZU», н/з НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , та «ISUZU», н/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_13 , вчинивши ДТП. На місці події працюють 5 бригад ШМД до яких звернулось 14 осіб, 10 з яких було госпіталізовано;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.04.204 року;

- схемою місця ДТП від 16.04.2024 року;

- поясненнями учасників ДТП від 16.04.2024 року, зокрема, в яких інший учасник ДТП - ОСОБА_13 зазначив, що 16.04.2024 року о 10:50 він керував транспортним засобом «АТАМАН», н/з НОМЕР_3 , у м. Києві по вул. Братиславська в напрямку станція метро «Чернігівська» та, проїжджаючи перехрестя на зелений колір світлофора, побачив як з лівого боку зі сторони вул. Крайня на червоний сигнал світлофора рухається сміттєвоз. Намагаючись уникнути зіткнення , ОСОБА_13 загальмував, а сміттєвоз продовжив рух, у зв`язку з чим ударив в передню ліву частину. Від удару транспортний засіб відкинуло на автобус, який рухався попутно з правого боку;

- відеозаписами події з камер відеоспостереження та з нагрудної відео камери патрульного поліцейського.

Крім того, суд враховує висновки експертних досліджень щодо потерпілих осіб. Доводи сторони захисту щодо не дотримання чинного законодавства, під час проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння є не обґрунтованими з огляду на наступне.

Так, суд при розгляді справи ураховує те, що ЄСПЛ у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із яких, будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання (щодо питання застосування зазначених положень див. у т.ч. рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших).

Відповідно, з урахуванням наведених критеріїв, порушення, які висуваються особі, у цій справі, розцінюються, як кримінальні, а тому підлягають розгляду з урахуванням процедури, визначеної національним законодавством для кримінальних правопорушень, а постановою від 15.02.2018 року в справі № 357/14462/14-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду указав, що не ґрунтується на вимогах процесуального закону ситуація, при якій підставою для визнання доказів недопустимими виступає якість змісту документів та те, що у постанові від 08.10.2019 року у справі № 639/8329/14-к Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду визначив, що підставою для визнання доказів недопустимими є не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних. … суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим, але ці обставини у даній справі судом не установлені.

У постанові від 06.07.2021 року у справі № 720/49/19 ВС зауважив, що за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.

Повертаючись до обставин цієї справи суд зауважує, що вважає такий підхід правильним, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі Суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та заперечити цю інформацію. Виключення доказів, які можуть мати стосунок до важливих фактів справи, є крайнім заходом, який має застосовуватися у разі, якщо іншими засобами неможливо усунути фактори, які перешкоджають забезпеченню справедливого судового розгляду.

Безумовно, істотне порушення фундаментальних справ і свобод особи не може бути терпимим у правосудді, і суди мають протистояти таким порушенням для того, щоб органи правопорядку не перетворили такі методи у звичайну практику.

Водночас порушення тих чи інших численних формальностей, які регулюють порядок чи окремих процесуальних дій і які жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті правопорушення і покаранні винуватця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.

Так, проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в день події 16.04.2025 року о 16:05, тобто поза межами двох годин від часу вчинення ДТП - 10:47, не є істотним порушенням фундаментальних справ і свобод особи та істотно не вплинуло на результат огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння. При цьому суд враховує те, що ДТП відбулася за участю декількох транспортних засобів, внаслідок чого було травмовано багатьох осіб, час оформлення ДТП, що вплинуло на своєчасність проведення огляду водія. Крім того, відповідно до висновку водій був направлений на огляд о 14:50.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю після закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бутинакладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

У зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП строків, передбачених ст. 38 КУпАП, приходжу до висновку про закриття провадження у даному адміністративному провадженні на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, одночасно з визнанням вини особи у вчиненні правопорушення. Згідно ч. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

При оцінці усіх досліджених доказів суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 і у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за стандартам доказування «поза розумним сумнівом», та вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті. Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 38, 40-1, 124, 130, 251, 266, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - закрити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави. Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя І.М. Омельян