ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу адвоката Бойко Н.О., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 серпня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.07.2024 року о 05 год. 38 хв. у м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 58, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування ТЗ, чим вчинив правопорушення повторно протягом року.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Бойко Н.О. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції, постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення адвокат зазначив, що ОСОБА_1 не отримував оскаржувану постанову, докази протилежного матеріали справи не містять. 05 березня 2025 року ОСОБА_1 дізнався про відкриття виконавчого провадження і після цього його представник ознайомилась з матеріалами справи. Просила визнати причини пропуску строку поважними.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду незаконне, та підлягає скасуванню.

Адвокат зазначила, що в матеріалах справи відсутні диск з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. Факт керування автомобілем відсутній та не зафіксований.

Будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Бойко Н.О. у судове засідання не з`явились. Адвокат Бойко Н.О. на адресу суду надала заяву про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності, доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі.

Відповідно до довідки про доставку повідомлення останній був повідомлений про час та місце розгляду справи на 02 квітня 2025 року, завчасно, а саме 25 березня 2025 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З урахуванням того, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 належним чином та завчасно повідомлений про дату та час розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлення, у судове засідання не з`явився, а тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі та участі його захисника.

Суд апеляційної інстанції вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , та копія постанови судом першої інстанції на його адресу не була направлена. Про наявність відносно ОСОБА_1 , останній дізнався після відкриття відносно нього виконавчого провадження. Вказане підтверджується матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження пропущений ним з поважних причин.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції належним чином не з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 5 ст. 126 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справах про адміністративні правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Згідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Так, частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Суб`єктом відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує. Тобто предметом доказування між іншим є і те, що певна особа керувала транспортним засобом.

Згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом апеляційної інстанції встановлено відсутність доказів керування ОСОБА_1 12 липня 2024 року о 05 год. 38 хв. транспортним засобом «ВАЗ21101», д/н НОМЕР_1 , оскільки ані відеозаписів, ані пояснень свідків, які були б свідками керування, ані будь-яких інших доказів, які можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 до матеріалів адміністративної справи не долучено.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №908672 від 12.07.2024 року вбачається, що правопорушення зафіксоване на боді камери 469362, 471416, але в додатках до протоколу відсутній диск з відеозаписами скоєння адміністративного правопорушення.

Таким чином, з огляду на відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів керування ОСОБА_1 12 липня 2024 року о 05 год. 38 хв. транспортним засобом «ВАЗ21101», д/н НОМЕР_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на наступні обставини.

Аналіз диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП свідчить, що це формальний склад правопорушення, тобто для його наявності не є обов`язковою ознакою настання шкідливих наслідків. Склад правопорушення характеризується умисною формою вини.

Склад правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП передбачає доведення, що особа повторно протягом року вчинила правопорушення за ч.ч. 2 - 4 статті 126 КУпАП.

За приписами ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок надання доказів того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення за ч.ч.2-4 ст. 126 КУпАП протягом року, за законом покладається на службову особу, що склала протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, до матеріалів адміністративної справи не долучено належних та достовірних доказів вчинення повторно протягом року правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Також до протоколу долучено рапорт поліцейського, який не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки поліцейський є представником суб`єкта владних повноважень, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Відтак відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження доказами по справі. При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу захисника задовольнити, постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Бойко Наталії Олександрівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2024 року, - задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Бойко Наталії Олександрівни, в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, - скасувати.

Постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко