Справа № 344/2326/25
Провадження № 3/344/1427/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №233965 від 30.01.2025 року, водій ОСОБА_1 , 27 січня 2025 року близько 14 годині 18 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser Prado 150», державний номерний знак НОМЕР_2 по вулиці Грюнвальдська, 11 у місті Івано-Франківськ, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події, чим порушив вимоги п.2.10а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому судом роз`яснені його права передбачені ст. 268 КУпАП, щодо можливості отримання кваліфікованої правової допомоги від такого права відмовився та вказав, що самостійно братиме участь у судовому засіданні. Під час судового розгляду ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та дав пояснення, які підтверджують обставини, що відповідають опису подій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, однак вказав, що такі протиправні дії були вчинені ним у стані крайньої необхідності. Пояснив, що проживає спільно із лежачою дружиною, яка у день та час, що зазначені у протоколі зателефонувала йому та повідомила, що у їхньому помешканні зайнялась пожежа, а сама дружина задихається від диму. Після телефонного дзвінка дружини ОСОБА_1 одразу поїхав за місцем свого проживання гасити пожежу. Вказав, що залишення місця дорожньо-транспортної пригоди було викликано крайньою необхідністю, для забезпечення якнайшвидшого погашення пожежі у їхньому помешканні. На підтвердження своїх пояснень ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи копію свідоцтва про шлюб, копію індивідуальної програми реабілітації інваліда №310 від 08.02.2024 року, фотознімки наслідків пожежі у помешканні.

Свідок ОСОБА_2 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідома неправдивих пояснень, у судовому засіданні дала пояснення, які підтверджують обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Вказала, що у день та місці, що зазначені у протоколі залишила власний автомобіль припаркованим поруч із роботою, згодом, а саме 29.01.2025 року виявила пошкодження на ньому. Після чого за допомого камер зовнішнього відеоспостереження, що розташовані за адресою: вулиця Грюнвальдська, 11 у місті Івано-Франківську нею було виявлено, що до дорожньо-транспортної пригоди причетний раніше знайомий їй ОСОБА_1 . Під час здійсненого ОСОБА_2 телефонного дзвінка до ОСОБА_1 з приводу дорожньо-транспортної пригоди останній повідомив ОСОБА_2 про те, що ним буде відшкодовано завдані збитки.

Окрім того, ОСОБА_1 заявив клопотання про виклик у судове засідання свідка ОСОБА_3 , яка є його сусідкою та 27.01.2025 року допомагала ОСОБА_1 загасити пожежу у його помешканні за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка задовольнив та викликав свідка для дачі нею пояснень з даного приводу.

Свідок ОСОБА_3 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідома неправдивих пояснень, у судовому засіданні дала пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_1 . Також підтвердила, що є сусідкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і дійсно у день дружньо-транспортної пригоди у помешканні, де ОСОБА_1 проживає спільно із своєю лежачою дружиною внаслідок розгортання вогнища у каміні розпочалась пожежа, через що у приміщенні була велика кількість диму. Додатково зазначила, що ключі від помешкання має тільки ОСОБА_1 , а вона дійсно із ОСОБА_1 спільними зусиллями загасили пожежу та прибирали наслідки такої у помешканні за адресою АДРЕСА_1 .

Вислухавши ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , а також дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень , оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність. Зокрема, діяв для усунення небезпеки, яка загрожувала здоров`ю його близької людини дружини, яка не мала фізичної можливості загасити пожежу, що зайнялася у помешканні, ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами. Заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Факт того, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, повністю підтверджується отриманими у судовому засіданні поясненнями самого ОСОБА_1 , поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка є сусідкою останнього та приймала безпосередню участь у гасінні пожежі та усуненні наслідків такої, долученими ОСОБА_1 до матеріалів справи копією індивідуальної програми реабілітації інваліда №310 від 08.02.2024 року, відповідно до якої у ОСОБА_4 наявні обмеження третього ступеню життєдіяльності, а саме: до самообслуговування та пересування, фотознімками, на яких зафіксовано місце виникнення пожежі та наслідки такої.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознак вини.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Обставини справи свідчать про те, що небезпека, яка виникла для життя і здоров`я ОСОБА_4 - дружини ОСОБА_1 , не могла бути усунута іншими дієвими засобами ніж тими, які вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки крім ОСОБА_1 не було кому прибути у помешкання для гасіння пожежі. Крім того, заподіяна шкода громадському порядку є менш значною, ніж відвернена.

Згідно ч. 1 п. 4 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Ураховуючи встановлення того факту, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 24, 40-1, ст.122-4 , 221, 283-285, 287,289, КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП - закрити на підставі п. 4 ч.1 ст. 247 КУпАП за обставин вчинення дій в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Тринчук