Справа № 473/1031/25
Провадження № 33/812/150/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ліпатова Сергія Володимировича, на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2025 року серії ЕПР № 253983, 22 лютого 2025 року о 18:10 год. в м. Вознесеньк по вул. Матросова,158 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA CORSA, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору DRAGER ALCOTEST 6810 АRAM - 2263 на місці зупинки транспортного засобу, а також у найближчому лікувальному закладі КП «КНП ВБЛ» ВМР ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ліпатов С.В. подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначали, що судом порушено норми процесуального права, оскільки розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , а тому його доводи вислухані не були, чим порушено право на захист. Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння передбачений Інструкцією №1452/735, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини ОСОБА_1 . У протоколі суть правопорушення сформульована незрозуміло, не зазначено, який порядок проходження огляду було запропоновано водієві та відповідно який саме результат застосовано для встановлення факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння до ОСОБА_1 (на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів чи в лікарні за результатами токсикологічного дослідження). У протоколі не зазначені конкретні дії правопорушника, які б підпадали б під об`єктивну сторону та мали ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В графі «до протоколу додаються» не вказано які докази долучено до матеріалів справи, що порушує вимоги Інструкції з оформлення матеріалів провадження. Також матеріали справи не вказують, що ОСОБА_1 допустив порушення правил дорожнього руху України, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Безпідставна зупинка транспортного засобу є незаконною, що узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17. Також апелянти вказували, що долучені до протоколу матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, а отже копії зазначених матеріалів повинні бути засвідчені електронним цифровим підписом або надані суду в оригіналі, проте уповноваженою особою цього порядку не дотримано, а тому наявний у справі відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом. Крім цього відеозапис не повний, оскільки не містить факт складання адміністративного протоколу та роз`яснення прав у відповідності до ст. 268 КУпАП. Матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування уповноваженій ним особі, що викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Не зафіксовано жодним чином і факт складання та вручення копії протоколу.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Ліпатов С.В. не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені. Від захисника Ліпатова С.В. надійшла заява про розгляд справи без участі його та ОСОБА_1 . Також у заяві зазначено, що вони підтримують доводи і вимоги апеляційної скарги, просять її задовольнити.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суд першої інстанції наведених вище вимог законодавства дотримався.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачений обов`язок учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.п."а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2025 року серії ЕПР № 253983, 25 лютого 2025 року о 18:10 год. в м. Вознесеньк по вул. Матросова,158 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA CORSA, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору DRAGER ALCOTEST 6810 АRAM - 2263 на місці зупинки транспортного засобу, а також у найближчому лікувальному закладі КП «КНП ВБЛ» ВМР ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).

ОСОБА_1 від підписів у протоколі відмовився.

До протоколу додано DVD диск із відеозаписом, проведеним працівниками поліції, направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння зафіксований проведеною працівниками поліції відеозйомкою на нагрудний відеореєстратор.

Відеозйомкою, проведеною працівниками поліції, підтверджується, що працівники поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , встановивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, повідомили про це водію і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі, від чого той відмовився (відео 18:13:41 18:14:12).

Отже дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмовою ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння спростовуються зібраними у справі доказами.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам чинного законодавства. Так вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також з урахуванням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення відображає всі істотні ознаки складу правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності.

Що стосується посилань апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , то такі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, поліцейський належним чином інформував скаржника про причину зупинки, а саме: невідповідність номерного знаку автомобіля стандартному державному зразку, про що було повідомлено ОСОБА_1 .

З приводу доводів, що в порушення п. 9 розділу 2 Інструкції № 1376 поліцейський не вказав у протоколі на які докази він посилається та які конкретно докази долучені до адмінматеріалів, то викладене спростовується змістом протоколу ЕПР № 253983 від 22 лютого 2025 року, в якому зазначено, що до протоколу додається направлення, акт огляду, відеозапис з боді-камери.

Посилання апеляційної скарги на те, що долучені до протоколу матеріали справи на оптичному диску є неналежним доказом, так як не засвідчені електронним цифровим підписом уповноваженої на те особи, не заслуговують на увагу.

Норми законодавства про адміністративні правопорушення (КУпАП) не містять вимог щодо порядку подання електронних доказів, а тому обставини справи мають доводитись за загальними вимогами щодо доказів (стаття 251 КУпАП).

Відеозаписи, які долучені до протоколів про адміністративні правопорушення у справі, сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації та фабрикації та є належним доказом у розумінні ст. 251 КУпАП. Вказана відеозйомка здійснювалась працівниками поліції нагрудною камерою на законних підставах у відповідності до вимог статті 40 Закону України "Про Національну поліцію". Відеофайли є цілісними та безперервними, кожен у свою чергу, та повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, зокрема відмову ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Отже, зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи, та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами. За такого відсутність відеофіксації обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення не впливає на доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Також не заслуговують на увагу посилання апелянтів в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав передбачених ст. 268 КУпАП.

Так на відеозаписі з боді-камери о 18:14:15-18:14:22 год. зафіксовано роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Твердження апелянтів про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, апеляційний суд не враховує, оскільки відсутність у матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування не свідчить про відсутність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про невручення ОСОБА_1 примірнику протоколу про адміністративне правопорушення, так як зі змісту протоколу слідує, що він відмовився як від його підписання, так і від отримання його копії .

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на судовий захист в зв`язку із розглядом справи за його відсутності слід зазначити наступне.

Так, розгляд справи в суді першої інстанції було призначено на 12 березня 2025 року на 08:30 год., про що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» на вказаний ОСОБА_1 працівникам поліції номер телефону (а.с. 19). Доказів поважності причин його неприбуття в судове засідання 12 березня 2025 року матеріали справи не містять.

Скориставшись юридичною допомогою адвоката, ОСОБА_1 разом зі своїм захисником Ліпатовим С.В. подали апеляційну скаргу на оскаржувану постанову суду першої інстанції, де виклали свої доводи та аргументи. Крім того, при розгляді справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 мав можливість скористатись своїм правом бути присутнім в судовому засіданні для надання особистих роз`яснень проте не використав це право з власної волі.

За такого відсутні підстави вважати обґрунтованими вищевикладені доводи апелянтів.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

За такого немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ліпатова Сергія Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць