Справа № 301/3987/24
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю захисника-адвоката Луканинця В. Й., розглянув у відкритому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/147/25 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Луканинця В. Й. на постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 12.02.2025.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, фізична особа-підприємець, визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн із конфіскацією вилучених тютюнових виробів.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 245580 від 24.11.2024 та постанови судді від 12.02.2025 вбачається, що 24.11.2024 приблизно о 15 год 41 хв у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, а саме: 5 пачок сигарет марки «Jin Ling» жовтий, 7 пачок сигарет «Compliment» білого кольору, 8 пачок сигарет «Compliment» жовтого кольору, 9 пачок сигарет марки «Compliment» червоного кольору, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 156 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Луканинець В. Й. просить скасувати постанову судді від 12.02.2025 та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП. Вважає постанову суду необґрунтованою та незаконною, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. В матеріалах справи немає належних та допустимих доказів, які доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення. Суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що органом поліції при повторному направленні матеріалів справи до суду не усунуто недоліки, на які вказувалось у постанові Іршавського районного суду Закарпатської області від 18.12.2024, якою матеріали справи щодо ОСОБА_2 повертались для належного оформлення. Суд порушив право ОСОБА_2 на захист, оскільки розглянув справу без участі сторони захисту, залишивши поза увагою заяву захисника про відкладення розгляду справи. Крім того, протокол про

-2-

адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в такому не зазначено відповідної норми спеціального закону, який регламентує порядок торгівлі тютюновими виробами, відомостей про ймовірних осіб, яким було реалізовано тютюнові вироби без марок акцизного податку, а також про вилучену виручку від реалізації продукції. До протоколу не долучено розрахункових документів, які б підтверджували факт реалізації тютюнових виробів (квитанція, фіскальний чек, інші документи фінансового характеру на придбання продукції). У ОСОБА_2 наявні всі дозвільні документи, необхідні для реалізації тютюнових виробів, а саме виписка з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами. Наявні у матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_2 не можуть братися до уваги як доказ її вини, оскільки такі були написані працівником поліції і у них відсутні відомості про те, що вони були прочитані ОСОБА_2 . Крім того, звертає увагу на те, що при складанні протоколу порушено вимоги пункт 9 розділу ІІ Інструкції № 1376, оскільки не вказано місця народження особи, що до якої складено протокол, а також зазначено кількість вилучених пачок тютюнових виробів 29 шт, а у графі «До протоколу додається» вказано вже іншу пачок тютюнових виробів 12. Тому, зазначені у протоколі обставини не відповідають дійсності, поліцейським не розкрито суті правопорушення.

Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 на розгляд справи щодо неї не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, відомостей про поважність причин неявки не надала. За змістом ст. 294 КУпАП, неявка особи, яка притягується до відповідальності, у судове засідання апеляційного суду, не є перешкодою для проведення апеляційного розгляду справи. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Також враховується думка захисника-адвоката Луканинця В. Й., який не заперечував щодо розгляду справи без участі ОСОБА_2 , повідомивши, що остання обізнана про час та місце розгляду справи, однак не бажає брати в ньому участь і надала письмові пояснення.

Заслухавши пояснення захисника-адвоката Луканинця В. Й., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

-3-

Як вбачається з положень ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржувана постанова суду від 12.02.2025 вказаним нормам КУпАП не відповідає.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 245580 від 24.11.2024 вбачається, що 24.11.2024 приблизно о 15 год 41 хв у магазині «АВС» по вул. Центральній, 79 у с. Гребля Хустського району, ОСОБА_2 здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, а саме: 5 пачок сигарет марки «Jin Ling» жовтий, 7 пачок сигарет «Compliment» білого кольору, 8 пачок сигарет «Compliment» жовтого кольору, 9 пачок сигарет марки «Compliment» червоного кольору, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 156 КУпАП (а. с. 1).

Частина 1 статті 156 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що всебічність та повнота розгляду справи передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

-4-

В той же час, як передбачено ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У підтвердження вини ОСОБА_2 суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , рапорт дільничного офіцера поліції СП ВП № 1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, квитанцію про отримання вилучених речей і документів.

Проте, посилаючись на вказані докази, суд першої інстанції не дав їм належної оцінки, не зазначив, які саме факти та обставини вони підтверджують, що свідчить про неповноту судового розгляду та невмотивованість судового рішення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що норма ст. 156 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Однак, розкриваючи склад адміністративного правопорушення, посадова особа, яка склала протокол, не навела, якою саме нормою права (пунктом, частиною та статтею закону) встановлюється заборона здійснювати торгівлю тютюновими виробами, у тому числі без марок акцизного податку, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП полягає у здійсненні роздрібної або оптової торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, тобто у відчуженні (продажу) цих товарів.

Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення та наданих матеріалах відсутні будь-які дані щодо фіксації факту роздрібної торгівлі, тобто здійснення ОСОБА_2 саме продажу тютюнових виробів без марок акцизного податку, зокрема відсутні будь-які дані щодо передачі їх будь-яких особам, отримання від останніх грошових коштів (виручки) за продаж продажу товарів.

З матеріалів справи не вбачається факту вилучення грошових коштів, нібито отриманих ОСОБА_2 за реалізацію тютюнових виробів.

Також відсутні будь-які пояснення свідків, які здійснювали придбання тютюнових виробів у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 , зокрема у ОСОБА_2 .

Крім того, співробітниками поліції не надано належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_2 здійснювала роздрібну торгівлю тютюнових виробів без марок акцизного податку в указаному магазині.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_2 , утворює не наявність у приміщенні магазину відповідних товарів - тютюнових виробів без марок акцизного податку, а здійснення саме роздрібної торгівлі ними, тобто відчуження вказаних товарів на користь інших осіб, яка повинна підтверджуватися належними доказами.

-5-

З огляду на викладене, судом першої інстанції не надано належної оцінки відсутності в матеріалах справи об`єктивних доказів здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку, а тим більше і доказів вчинення таких дій саме ОСОБА_2 , у зв`язку з чим висновок суду про те, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП, є передчасним.

Разом з тим, проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд вважає слушними і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що органом поліції при повторному направленні матеріалів справи до суду не усунуто недоліки, на які вказувалось у постанові Іршавського районного суду Закарпатської області від 18.12.2024, якою матеріали справи щодо ОСОБА_2 повертались для належного оформлення.

Знаходять своє підтвердження і доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі зазначено кількість вилучених пачок тютюнових виробів 29 шт, а у графі «До протоколу додається» вказано вже іншу кількість пачок тютюнових виробів 12.

Наведені вище обставини безумовно свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним доказом відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, оскільки такий не відповідає вимогам ст. 256 цього Кодексу.

Вказані вище обставини свідчать про те, що поліцейськими не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що відповідно до чинного законодавства про адміністративні правопорушення суд розглядає справу в межах складеного щодо особи протоколу та приймає вмотивовану постанову тільки в межах, обставин викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення, та обсягу доказів, наявних у матеріалах справи.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися у суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Під час апеляційного перегляду матеріалів справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, будь-яких допустимих та належних доказів про те, що ОСОБА_2 24.11.2024 приблизно о 15 год 41 хв здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, не встановлено.

Само по собі факт вилучення тютюнових виробів не є достатньою підставою вважати закінченим склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, а вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 278 КУпАП вищезазначені недоліки протоколу про адміністративне правопорушення залишив поза увагою та прийняв передчасне, а відтак і незаконне рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

-6-

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З даних положень Основного Закону виходить, що суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише за наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Таким чином, дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду першої інстанції, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для притягнення її до адміністративної відповідальності, встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, за викладених у протоколі обставин.

Що стосується наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_2 , у яких нібито підтверджено факт здійснення ОСОБА_2 роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку то, апеляційний суд звертає увагу на те, що такі не можуть бути взяті до уваги як доказ вини з огляду на встановлені апеляційним судом порушення працівниками поліції вимог законодавства при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що вина особи не може ґрунтуватися лише на визнавальних показаннях особи, а лише на сукупності належних та допустимих доказів, які містяться в матеріалах справи. Проте, як уже зазначено вище, будь-яких доказів здійснення ОСОБА_2 роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку, матеріали справи не містять.

Між тим, апеляційний суд бере до уваги те, що надані ОСОБА_2 24.11.2024 працівнику поліції письмові пояснення спростовані письмовими поясненнями ОСОБА_2 , наданими апеляційному суду, в яких указується на те, що в належному їй магазині ніколи не здійснювалася роздрібна торгівля тютюновими виробами без марок акцизного податку, додані до протоколу письмові пояснення були написані працівником поліції, а свої підписи в протоколі та цих поясненнях вона поставила на незаконну вимогу працівників поліції, які їй повідомили, що їй за це нічого не буде, а у противному випадку викличуть оперативну групу та сусідів і все одно складуть протокол.

Наявні у матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , також не підтверджують факту здійснення ОСОБА_2 роздрібної торгівлі тютюновими виробами, а лише засвідчують факт вилучення тютюнових виробів, що свідчить про те, що такі жодним чином не підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Тому, на переконання апеляційного суду вказане вище, свідчить про те, що, розглядаючи справу щодо ОСОБА_2 суд першої інстанції у порушення вимог передбачених ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності.

-7-

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд не уповноважений за власною ініціативою збирати докази, на підтвердження обставин, викладених у протоколі.

Відповідно до наведених норм права та позиції ЄСПЛ, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016, у якій зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21.10.2011, Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому суд, приймаючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.

За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, за викладених у протоколі обставин, а тому всі сумніви і припущення стосовно наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення повинні тлумачитись на її користь.

Частина перша статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи досліджені під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_2 складу передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП адміністративного правопорушення, не підтверджуються зібраними у справі доказами, що у свою чергу, з огляду на вищенаведені норми та обставини, свідчить про відсутність події і складу цього адміністративного правопорушення за вказаних у протоколі обставин.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, можливості збирання додаткових доказів у підтвердження факту скоєння правопорушення вичерпані, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу передбаченого ч. 1 ст. 156 цього Кодексу адміністративного правопорушення.

-8-

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі апеляційний суд також зазначає, що відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що саме на відповідних посадових осіб органів Національної поліції покладено доведення винуватості особи у вчиненні того чи іншого правопорушення з точним дотриманням положень чинних нормативно-правових актів.

Апеляційний суд також бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Луканинця В. Й. задовольнити.

Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 12.02.2025 щодо ОСОБА_5 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя