Справа № 127/9952/25
Провадження № 3/127/2107/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 670206 від 17.03.2025 року: «08.03.2025 року о 01 год 01 хв громадянка ОСОБА_1 за адресою: місто Вінниця, вулиця Київська, 130, в громадському місці, на загальному коридорі, вчинила сварку із громадянкою ОСОБА_2 , під час якої ображала словами нецензурної лайки, образливо чіплялась, порушувала тишу, намагалась вчинити бійку та порушила громадський порядок та спокій громадян».

ОСОБА_1 до суду з`явилась, вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечила, суду пояснила, що внаслідок того, що син ОСОБА_2 викрав у її сім`ї речі, виник конфлікт між нею та ОСОБА_2 .. В результаті конфлікту ОСОБА_2 забігла в кімнату де проживають ОСОБА_1 разом із чоловіком та двома малолітніми дітьми та розпилила балончик, у зв`язку із чим остання завдала їй удар рукою. В подальшому ОСОБА_1 викликала поліцію. Також, пояснила, що не порушувала громадський порядок та спокій громадян, оскільки місце сварки із ОСОБА_2 знаходилось далеко від інших жильців.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на наступне.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що призвели до порушення громадського порядку і спокою громадян. Означені, передбачені диспозицією ст. 173 КУпАП стани: «порушення громадського порядку» та «порушення спокою громадян» є обов`язковими альтернативними елементами об`єктивної сторони дрібного хуліганства.

Обов`язковою ознакою для кваліфікації дій особи, як «дрібне хуліганство» необхідна наявність такого обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу ст. 173 КУпАП як «громадське місце».

Відповідно до нормативного визначення, що міститься в ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року № 2899-IV (далі Закон № 2899-IV), громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна чи відкрита для населення вільно або за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, у тому числі під`їзди будівель і споруд, а також підземні переходи, стадіони, паркінги.

Схоже за змістом нормативне визначення поняття «громадське місце» міститься в п.2 розділу І ІНСТРУКЦІЇ про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 10.10.2016 № 515 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 21.05.2020 року № 164), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 листопада 2016 р. за № 1429/29559, згідно якого: громадське місце це будівля (споруда) або будь-яка її частина з вільним доступом до неї населення або за запрошенням, або за плату, або постійно, або періодично, зокрема під`їзди, підземні переходи, стадіони тощо.

Зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення місце події коридор загального користування гуртожитку не є громадським місцем за нормативним визначенням Закону № 2899-IV, оскільки це частиною житла у спільному користуванні жильців, до якого обмежений вільний доступ.

З пояснень ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні, а також письмових пояснень ОСОБА_2 та інших матеріалів справи, судом встановлено, що 08.03.2025 о 01 год 01 хв. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є сусідками по поверху, виник обопільний конфлікт на ґрунті тривалих неприязних стосунків, в ході якого ОСОБА_2 розпилила безпосередньо через двері у житлову квартиру ОСОБА_1 , в обличчя останньої сльозогінний газ, у відповідь на що ОСОБА_1 вдарила ОСОБА_1 .. Бійка між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мала обопільних характер в присутності їх чоловіків.

Стаття 173 КУпАП не вказує на вчинення бійки в якості самостійного елементу об`єктивної сторони означеного правопорушення. При цьому закон не містить нормативного визначення поняття «бійка». Предмет оціночного судження: «вчинення бійки» широкий та нормативно не визначений.

Тому, зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення ВАД № 670206 від 17.03.2025 року формулювання «намагалась вчинити бійку» слід оцінювати за визначеним в диспозиції ст. 173 КУпАП нормативними ознаками: «інші подібні до нецезурної лайки в громадських місцях чи образливого чіпляння до громадян дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян».

Проте, доказів, що громадянкою ОСОБА_1 08.03.2025 року о 01 год 01 хв по АДРЕСА_2 , було вчинено подібні до нецензурної лайки в громадських місцях чи образливого чіпляння до громадян дії, які порушили громадський порядок, або порушили спокій громадян не надано.

Житлове приміщення з обмеженим доступом, де мав місце конфлікт, як зазначено вище, не є громадським місцем, що виключає обов`язковий елемент об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Також слід зазначити, що суб`єктивна сторона, передбаченого ст. 173 КУпАП правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок або спокій громадян і прагне до цього.

З матеріалів справи не вбачається наявності у ОСОБА_1 умислу саме на порушення громадського порядку і спокою громадян, оскільки між нею та ОСОБА_2 мав місце обопільний конфлікт за місцем проживання на ґрунті тривалих неприязних стосунків.

Обставини та наслідки бійки 08.03.2025 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 потребують належної кримінально-правової оцінки з точки зору наявності в діях означених осіб ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 125 та 126 Кримінального кодексу України, що виключає, за досліджених судом обставин справи, склад дрібного хуліганства, передбаченого ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 також надала суду актовий запис про шлюб з ОСОБА_3 від 05.06.2018 року, а також актові записи про народження дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про спільне проживання вищевказаних осіб однією сім`єю.

Суд враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Згідно із ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б доводили, що в діях ОСОБА_1 містився б склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а наявні докази викликають в суду обґрунтовані сумніви у винуватості ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 173, ст.ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: