Справа № 517/346/25
Провадження № 3/517/249/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року с-ще Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

установив:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Протокол складений заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (з персоналу) ОСОБА_2 .

Відповідно до адміністративних матеріалів наданих суду установлено, що 21 березня 2025 року о 21 год 50 хв, на західній околиці с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області, на відстані до 800 метрів від лінії державного кордону, виявлено ОСОБА_1 , який в групі осіб, а саме з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 намагався перетнути державний кордон на вихід з України до Р.Молдова, в районі пп/зн 0444, на напрямку с. Павлівка (Україна) с. Мочарівка (РМ) поза пунктом пропуску, в пішому порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

У судовому засіданні, призначеному на 03 квітня 2025 року ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП не визнав. При цьому пояснив, що він та його друзі не планували незаконно перетинати державний кордон України. Того дня вони приїхали в с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області до місцевих дівчат вживати алкогольні напої. Під час руху від місцевого магазину (будучи в стані алкогольного сп`яніння) їх зустріли працівники прикордонної служби та почали розпитувати про їх мету перебування в даному населеному пункті. Надалі їх запросили та доставили до відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де відносно них склали протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Даний протокол підписаний ним після застосування прикордонниками фізичного та психологічного впливу. Крім того, вказав, що він не звертався до правоохоронних органів з відповідними заявами про незаконність дій працівників прикордонної служби щодо нього. Причини такого не звернення суду пояснити не зміг.

Також, ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що права, передбачені ст. 268 КУпАП, йому зрозумілі, проводити технічну фіксацію судового засідання, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до участі у справі захисника, перекладача, надавати докази, він не бажає.

У зв`язку з клопотанням ОСОБА_1 про виклик до суду уповноважених осіб прикордонної служби, які брали участь у оформленні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, для надання останніми пояснень, розгляд справи відкладено на 10 квітня 2025 року.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 не заявлялось клопотання про застосування технічних засобів при розгляді справи, судом прийнято рішення про подальше фіксування судового засідання технічними засобами.

У судовому засіданні, призначеному на 10 квітня 2025 року ОСОБА_1 додатково пояснив, що він не мав наміру перетинати державний кордон незаконним шляхом. Разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приїхали до с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області погостювати у знайомих (прізвища яких назвати не зміг) та вживати з ними алкоголь. Підтвердив той факт, що дійсно раніше разом із ОСОБА_4 вони намагалися перетнути державний кордону України в Чернівецькій області, однак були виявлені працівниками прикордонної служби та відносно них складені протоколи про адміністративне правопорушення. Про те, що потрібно мати спеціальний дозвіл прикордонної служби задля перебування в межах 5-кілометрової прикордонної смуги, де розташований населений пункт Павлівка Роздільнянського району Одеської області, він не знав.

Уповноважена особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення заступник начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (з персоналу) ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 21 березня 2025 року до відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від місцевих жителів надійшла інформація про перебування в селі трьох незнайомих хлопців молодого віку, один з яких мав при собі рюкзак. Після вказаного, із відділення прикордонної служби виїхала група реагування з ціллю установлення осіб та мети їх перебування на території прикордонного населеного пункту. У ході проведення фільтраційних заходів установлені особи ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . При цьому у рюкзаку одного із хлопців виявлено «каремат» (туристичний килимок), який вони мали застосувати задля подолання загороджувального паркану, продукти харчування та питна вода. Надалі вказаних осіб доставлено до відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для їх опитування та установлення всіх обставин. Під час розмови один із хлопців пояснив, що раніше вони вже приїжджали на велосипедах до лінії державного кордону та вивчали місце ймовірного перетину. Крім цього, особи ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перевірені по відповідній внутрішній базі та установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 раніше вже намагалися перетнути державний кордон України з Румунією (в Чернівецькі області) та на них складені відповідні протоколи за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Також, зазначив, що під час оформлення адміністративних матеріалів до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 працівниками прикордонної служби будь-які заходи фізичного та психологічного впливу не застосовувались. Жодних службових розслідувань з приводу оформлення вказаних адміністративних матеріалів відносно нього та інших працівників прикордонної служби не проводилось.

Інспектор прикордонної служби І категорії (начальник спеціального приміщення) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 21 березня 2025 року він знаходився у відділенні прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У вечірню пору доби від місцевих жителів надійшла інформація про перебування трьох незнайомих хлопців на території населеного пункту. Після цього до с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області, виїхала група реагування та доставила їх до відділення прикордонної служби для з`ясування всіх обставин. У ході проведення перевірочних заходів установлені особи ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Під час перевірки речей у одного із хлопців в рюкзаку виявлені «каремат» (туристичний килимок), продукти харчування та питна вода. У подальшому, за допомогою внутрішньої прикордонної бази установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у лютому 2025 року намагалися перетнути державний кордон України з Румунією в Чернівецькі області. Крім цього, вказав, що с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області розташоване в межах 5-кілометрової прикордонної смуги, в`їзд, перебування, пропуск, до якої здійснюється на підставі дозволу Державної прикордонної служби, який потрібно отримати завчасно. Вказані вимоги закону ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не дотримано. Також повідомив, що крім ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на місці їх виявлення більше нікого не було. При оформленні адміністративних матеріалів до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ним та іншими працівниками прикордонної служби не застосовувались жодні заходи фізичного чи психологічного впливу. Службові розслідування та перевірки з приводу факту оформлення даних адміністративних матеріалів не проводились. Також, працівником прикордонної служби ОСОБА_5 надано суду копії протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та відповідні витяги щодо вказаних осіб із прикордонної бази «ГАРД-5».

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення працівників прикордонної служби, дослідивши докази надані на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Щодо доводів ОСОБА_1 викладених ним у судовому засіданні відносно того, що він не мав наміру незаконно перетинати державний кордон, оскільки в с. Павлівка приїхав до знайомих відпочити, а протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали він підписав під тиском та після того, як прикордонники застосували до нього незаконні методи впливу, суд зазначає таке.

Так, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суду не надано жодних доказів на підтвердження викладеної ним версії. Клопотань про виклик свідків, які могли б підтвердити вказане також ним заявлено не було. Більш того, жодних прізвищ осіб до яких вони приїздили в с. Павлівка повідомити суду не зміг. Відповідна версія викладена ОСОБА_1 вже через деякий час після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що дозволяло останньому вільно її сформувати. Тому, вказане оцінюється судом як такий спосіб захисту, що має на меті уникнення особи від відповідальності за вчинене правопорушення.

За таких обставин, ОСОБА_1 не доведено суду мету його перебування разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на території населеного пункту Павлівка Роздільнянського району Одеської області, який розташований в межах прикордонної смуги.

Крім цього, судом не установлено і будь-яких фактів про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, які б призвели до визнання ним вини та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, заяви та інших документів, які містяться у матеріалах справи. Крім цього, у матеріалах справи немає відомостей про те, що ОСОБА_1 звертався до правоохоронних органів з відповідними заявами про незаконність дій працівників прикордонної служби щодо нього або оскаржував такі дії у встановленому законом порядку самостійно чи через представника. Будь-яких доказів вказаного не надано ОСОБА_1 також і в ході судового розгляду.

Поряд з цим, зі змісту протоколу убачається, що ОСОБА_1 роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право мати захисника, що засвідчено підписом ОСОБА_1 , примірник протоколу отримав, доповнень та зауважень не останній не мав. Також, ОСОБА_1 таким правом, як зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу не скористався, не вказав заперечень, зауважень щодо порушень з боку осіб, які складали протокол про адміністративне правопорушення. Будь-яких скарг на дії працівників прикордонної служби суду надано не було.

Крім того, під час розгляду справи судом не установлено будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що особи які підготували адміністративні матеріали - заступник начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (з персоналу) ОСОБА_2 та інспектор прикордонної служби І категорії (начальник спеціального приміщення) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_5 були упередженими при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, що в них були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про їх зацікавленість у результатах розгляду справи.

Отож, ОСОБА_1 у період дії воєнного стану та мобілізації знаходився у населеному пункті розташованому в межах прикордонної смуги, при цьому своє перебування у місці його виявлення переконливо не обґрунтував, законність свого перебування на території з обмеженим в`їздом поблизу державного кордону не підтвердив.

З урахуванням викладеного, суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про невчинення ним умисних дій направлених на перетин державного кордону поза пунктом пропуску.

У свою чергу винність ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 001543Е від 21 березня 2025 року, з якого убачаються дані про його особу, дату, час, місце та обставини скоєного ним правопорушення, який останній підписав без будь-яких зауважень щодо його змісту (а.с.1); рапортом інспектора прикордонної служби І категорії (начальника спеціального приміщення) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_5 від 21 березня 2025 року, згідно якого він 21 березня 2025 року о 21 год 50 хв будучи в прикордонному наряді «Група Реагування» на напрямку с. Павлівка (Україна) с. Мочарівка (РМ), на відстані до 800 м від лінії державного кордону, в районі пп/зн 0444, виявив 3 громадян України, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які намагалися здійснити незаконний перетин державного кордону України з Республікою Молдова на вихід з України поза пунктом пропуску, в пішому порядку (а.с. 2); схемою місцевості виявлення правопорушення від 21 березня 2025 року, з якої установлено, що 21 березня 2025 року о 21 год 50 хв прикордонним нарядом «Група Реагування» поблизу с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області, на відстані до 800 м від лінії державного кордону, поблизу пп/зн 0444, виявлено 3 громадян України, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Напрямок руху виявленої групи з с. Павлівка (Україна) в напрямку с. Мочарівка (Р.Молдова) на вихід з України, в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України (а.с. 3); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21 березня 2025 року, згідно яких він власноручно вказав, що 21 березня 2025 року намагався разом з друзями перетнути кордон незаконним шляхом. Для цього самостійно склали відповідний маршрут. Надалі, вони вирушили на громадському транспорті із с-ща Захарівка Роздільнянського району Одеської області до с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області. Вийшовши біля місцевого клубу, направились до зупинки. Проте, по дорозі їх зупинили прикордонники. Свою вину у скоєному правопорушенні визнає (а.с. 4).

Отже, винність ОСОБА_1 підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, повно та всебічно досліджених судом, отриманих з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно із положеннями ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до абзацу першого п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 1998 року № 1199 (із подальшими змінами) «Про контрольовані прикордонні райони» в Одеській області таким, серед інших, є увесь Роздільнянський район, де запроваджений прикордонний режим.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Окрім того, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків віком 18-60 років за кордон.

Суд наголошує на тому, що згідно матеріалів справи ОСОБА_1 (чоловік призовного віку), виявлений прикордонниками 21 березня 2025 року о 21 год 50 хв на відстані до 800 м від лінії державного кордону, поблизу с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області (яке розташоване в межах 5-кілометрової прикордонної смуги).

Отже, зазначене вище, а саме місце та час виявлення ОСОБА_1 , з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прикордонним нарядом, близькість перебування його від лінії державного кордону, в сукупності з іншими дослідженими доказами, свідчить про умисні дії останнього спрямовані на спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску, групою осіб.

Також, суд ураховує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 раніше разом вже намагалися перетнути державний кордон незаконним шляхом, за що відносно них інспектором прикордонної служби 1 категорії ВПС Красноїльськ ОСОБА_6 складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 000765Е від 13 лютого 2025 року та серії ЗхРУ № 000766Е від 13 лютого 2025 року відповідно (а.с. 14, 15, 16, 17).

Тобто, з наведеного убачається, що у ОСОБА_1 тривалий час наявний умисел щодо спроби незаконного перетину державного кордону особу України, який він намагався двічі реалізувати в стислі строки.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівників прикордонної служби, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми умисними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктом пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення ураховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, відношення до скоєного правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 , за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи та характер вчиненого правопорушення, яке вчинено в період дії воєнного стану, особу порушника, а також ураховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, з ОСОБА_1 також потрібно стягнути судовий збір в сумі 605 грн 60 коп, сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 23, 33, 40-1, 204-1, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 9350 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят) гривень.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів ГУК в Од.обл./отг смт.Захарівка/21081100, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37607526, рахунок отримувача (стандарт IBAN) UA0015672.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно із статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, тобто 18700 гривень, що передбачено ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя