Справа № 569/1802/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Діонісьєвої Н.М., з участю прокурора Гандзілевського Н.А., захисника ОСОБА_1 адвоката Ляшка Д.В., розглянувши справу, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , водія, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність посадової особи Служби безпеки України на оперативній посаді в званні капітан, відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб?єктом на якого поширюється дія цього Закону, порушив встановлені вимоги абзацу 2 частини 2 статті 45, ст.52-1 Закону України «Про запобігання корупції» з урахуванням положень пункту 2-7 розділу XIII цього Закону, а саме несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення), чим вчинив правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за якепередбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно наказів по Управлінню СБУ в Рівненській області № 2-ос від 04.01.2001 та № 157-ос від 04.08.2021, ОСОБА_1 проходив службу в Управлінню СБУ в Рівненській області на оперативних посадах.

Згідно наказу по Службі безпеки України від 23.07.2001 № 947-ос/дск, ОСОБА_1 звільнених у відставку з військової служби в Управлінні СБУ вРівненській області за підпунктом «в» пункту 61 та підпунктом «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військовуслужбу» (за станом здоров`я).

Згідно ст.68 Конституції України, кожензобов`язаний неухильнододержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до Закону України «Про запобігання корупції»:

Суб?єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і"в"-"г" пункту 2, пункті 4 частини 1 статті 3 Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону (стаття 1 Закону).

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функційдержави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність,зазначену упідпунктах "а", "в"-"г" пункту 2 частини першої статті 3, зобов?язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (абзац 2 частини 2 статті 45 Закону).

Стосовно осіб, зазначених у підпунктах "в", "г", "д", "е", "з", "и" пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, які за посадами, що вони займають, належать до кадрового складу розвідувальних органів України та/або займаютьпосади, перебування на яких пов`язане з державною таємницею у зв`язку збезпосереднім здійсненням такими особами оперативно-розшукової,контррозвідувальної, розвідувальної діяльності, осіб, які безпосередньо забезпечують безпеку посадових осіб відповідно до Закону України "Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб", а такожосіб, які претендують на зайняття таких посад, та осіб, які припинили діяльність, заходи, передбачені розділом VII цього Закону, організовуються і здійснюються у спосіб, що унеможливлює розкриття належності таких осіб до відповідних державних органів чи військових формувань, у порядку, що визначається Національним агентством (абзац перший статті 52-1 Закону).

Члени сім?ї осіб, зазначених в абзаці першому частини першої цієї статті, які є суб?єктами декларування відповідно до цього Закону, з метою збереження державної таємниці зазначають дані про таких осіб в обсягах, формі та за змістом, що унеможливлюють розкриття їх належності до зазначених органів (абзац другий статті 52-1 Закону).

Відповідно до підпункту 2-7 пункту 2 розділу ХІІ Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законівУкраїни про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнногостану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Закон України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" опублікований в офіційному виданні Верховної Ради України «Голос України»11.10.2023 та набрав чинності 12.10.2023.

У відповідності до Порядку здійснення заходів фінансового контролю в Службі безпеки України стосовно окремих категорій осіб, затвердженого рішенням НАЗК від 19.07.2019 № 2167-дск, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадовими особами Служби безпеки України, які перебувають на оперативних посадах, подаються у вигляді електронного документа до підрозділу СБ України (Управління), відповідального за збереження декларацій з використанням знеособленого електронного підпису, яким вони забезпечуються інформаційно-аналітичним відділом Управління.

В разі неможливості подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у вигляді електронного документа до підрозділу СБ України, відповідального за збереження декларацій з використанням знеособленого електронного підпису, вона подається шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції за формою, що визначається НАЗК із зазначенням даних про особу в обсягах, формі та за змістом, що унеможливлюють розкриття її належності до зазначених органів.

Таким чином, у ОСОБА_1 виник обов?язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення), в термін не пізніше 31 січня 2024 року.

Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення) у вигляді електронного документа до підрозділу СБ України (Управління), відповідального за збереження декларацій з використанням знеособленого електронного підпису, ОСОБА_1 не подав, що підтверджується повідомленням ГУ ВБ Служби безпеки України від 14 лютого 2024 року № 9/1865дск.

Згідно з відомостями Реєстру НАЗК на веб-сайті «nazk.gov.ua», ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення) шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції о 16:21 год. 01.11.2024.

Матеріалами проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення), несвоєчасно без поважних причин.

Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП, суб?єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції зобов?язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб?єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов?язані з корупцією, в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45, статті 52-1 Закону України «Про запобігання корупції» з урахуванням положень п.2-7 розділу ХІ цього Закону, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Місцем вчинення правопорушення є місце роботи ОСОБА_1 (як суб`єкта декларування) Управління СБУ в Рівненській області за адресою: вул. Відінська, 4, м. Рівне.

Час вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 16:21 год. 01.11.2024, коли ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення).

Під час розгляду справи захисник ОСОБА_1 адвокат Ляшко Д.В. вказав, що ОСОБА_1 не заперечує того факту, що у період з 2021 по лютий 2024 років він дійсно не подавав декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Вказує, що якщо таке діяння і містить склад якогось правопорушення, воно не вчинялося ним умисно та не мало на меті приховати будь-які активи. Після надходження повідомлення від контролюючих органів про необхідність подати таку декларацію, ОСОБА_1 відразу подав її 01.11.2024 року. Порушувати будь-які вимоги закону він не мав. Просив обмежитись усним зауваженням.

Прокурор Гандзілевського Н.А. просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у розмірі передбаченому санкцією цієї статті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України. передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність посадової особи Служби безпеки України на оперативній посаді в званні капітан, відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб?єктом на якого поширюється дія цього Закону, порушив встановлені вимоги абзацу 2 частини 2 статті 45, ст.52-1 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до Закону України «Про запобігання корупції»:

Суб?єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в"-"г" пункту 2, пункті 4 частини 1 статті 3 Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону (стаття 1 Закону).

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2 частини першої статті 3, зобов?язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (абзац 2 частини 2 статті 45 Закону).

Стосовно осіб, зазначених у підпунктах "в", "г", "д", "е", "з", "и" пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, які за посадами, що вони займають, належать до кадрового складу розвідувальних органів України та/або займають посади, перебування на яких пов`язане з державною таємницею у зв`язку з безпосереднім здійсненням такими особами оперативно-розшукової, контррозвідувальної, розвідувальної діяльності, осіб, які безпосередньо забезпечують безпеку посадових осіб відповідно до Закону України "Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб", а також осіб, які претендують на зайняття таких посад, та осіб, які припинили діяльність, заходи, передбачені розділом VII цього Закону, організовуються і здійснюються у спосіб, що унеможливлює розкриття належності таких осіб до відповідних державних органів чи військових формувань, у порядку, що визначається Національним агентством (абзац перший статті 52-1 Закону).

Відповідно до пункту 2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів

України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Таким чином, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати в НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення) в термін не пізніше 31 січня 2024 року.

Згідно з відомостями Реєстру НАЗК на веб-сайті «nazk.gov.ua», ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення) о 16:21 год. 01.11.2024 року.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за вищевказаних обставин, пов`язаних з корупцією передбачених частиною 1 статті 172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, зокрема протоколом № 94 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 21.01.2025, декларацією поданою ОСОБА_1 01.11.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Є підстави вважати, що це адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, встановити чи завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про відповідальність особи, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, не настанні тяжких наслідків внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

Викладені обставини у своїй сукупності, суд визнає такими, що свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, а тому вважається можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись оголошенням усного зауваження.

Керуючись ст. ст. 22, 283, 284 КУпАП , суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд

Суддя Рівненського міського суду Н.М. Діонісьєва