Справа № 469/1205/24
Провадження № 33/812/148/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Колосовою О.М.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Сафронова Юрія Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Березанського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Березанського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

14 березня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Підставою для поновлення строку апелянт зазначає проголошення у судовому засіданні 05 лютого 2025 року лише вступної та резолютивної частин постанови. Повний текст постанови надійшов на електронну адресу захисника тільки 11 лютого 2025 року. 18 лютого 2025 року захисником спрямовано апеляційну скаргу до суду першої інстанції. Однак, постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 березня 2025 року адвокату Сафронову Ю.І. відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Посилаючись на неможливість оскарження постанови у період 05 лютого 2025 року - дня складення її вступної та резолютивної частини, у зв`язку з необізнаністю з мотивами прийнятого рішення, та незначне порушення строку на апеляційне оскарження з 05 лютого 2025 року по 17 лютого 2025 року, апелянт просив цей строк поновити.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження постанови з огляду на наступне.

Згідно статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

За правилами частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 КУпАП.

За загальним положенням статті 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

З матеріалів справи вбачається, що справа розглянута 05 лютого 2025 року та судом було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. У постанові суду вказано про складання повного тексту 07 лютого 2025 року. Проте, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що до реєстру постанова спрямована судом тільки 10 лютого 2025 року, а датою оприлюднення є 12 лютого 2025 року. Також з матеріалів справи вбачається, що на електронну адресу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності копія постанови направлена тільки 11 лютого 2025 року.

З огляду на викладені обставини суд доходить висновку, що до оприлюднення судом повного тексту постанови апелянт був позбавлений можливості оскаржити її з огляду на необізнаність щодо мотивів прийнятого рішення.

Також суд враховує, що після відмови постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 березня 2025 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Сафронова Ю.І. у поновленні строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 у найкоротші строки, а саме 14 березня 2025 року подав апеляційну скаргу.

Враховуючи визначений законом десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає за доцільне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, забезпечивши апелянту право на доступ до суду, закріплене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Березанського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2025 року.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук