Справа № 375/689/25
Провадження № 3/375/603/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року селище Рокитне Білоцерківського району Київської області

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Антипенко В. П.,

розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області, у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

10.03.2025 року о 17 год. 51 хв. в Київській обл. Білоцерківському районі, селище Рокитне, вул. Шкільна,44 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії. Правопорушення було вчинено повторно протягом року.

Цими діями ОСОБА_1 порушив пп. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України, (далі ПДР), та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, водночас пояснив, що він прямовува для виконання службового завдання до с. Ольшаниця у військову частину за наказом свого командира. Вказував на те, що він дійсно не має посвідчення водія, але невиконати наказ, як військовослужбовець, він теж не міг.

28.03.2025 захисником Арбузова В. В. було подано клопотання про закриття провадження по справі.

Своє клопотання захисник мотивував тим, що у метеріалах справи відсутні докази притягення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, (немає пвідповідної постанови); матеріали справи не містять доказів правомірності зупинки транспортного засобу; відеозапис нагрудних камер патрульних поліцейських не був безперервним; фабула правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом без посвідчення водія підпадає під ознаки ч. 1 ст. 126 КУпАП, що виключає повторність, передбачену ч. 5 ст. 126 КУпАП; ОСОБА_2 не може бути позбавлений права керування транспортними засобами, оскільки він не є водієм у розумінні п. 1.10 ПДР.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення від 10.03.2025 року серії ЕПР1 № 267962 вбачається, що 10.03.2025 року о 17 год. 51 хв. в Київській обл. Білоцерківському районі, селище Рокитне, вул. Шкільна,44 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії, правопорушення було вчинено повторно протягом року постанова серії ЕНА №2836793 від 15.08.2024 року .

довідкою щодо кваліфікації адміністративного правопорушення від 11.03.2025, витягом з АРМОР, відповідно до яких 15.08.2024 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП також підтверджується даними автоматизованого робочого місця оперативного робітника (АРМОР);

відеозаписом зафіксованим із застосуванням нагрудної камери патрульного поліцейського, та записаною копією на СD-диск у файлі clip-7, починаючи з початку запису зафіксовано рух та зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Наведені вище судом докази є належними та такими, що поза розумним сумнівом доводять наявність події адміністративного правопорушення та вини у його вчиненні, а тому приймаються судом до уваги.

Щодо заперечень сторони захситу, суддя зазначає таке.

Дійсно у матеріалах справи відсутня копія постанови серії ЕНА №2836793 від 15.08.2024, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Водночас суддя вважає, що у матеріалах справи є достатньо достовірних доказів, які вказують на те, що факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП мав місце 15.08.2024. На підтверджуння цього у матеріалах справи міститься довідка щодо кваліфікації адміністративного правопорушення та витяг з АРМОР. Крім того, сторона захисту посилаючись на відсутність доказів факту притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності 15.08.2024, не вказує на те, що вказаного факту не було.

Доводи захисника про те, що у поліцейського були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, і така зупинка є незаконною, є безпідставними, оскільки предметом доказування є фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом із порушенням ПДР.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху України, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку мати посвідчення водія відповідної категорії, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій не мав права керування транспортним засобом, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог пп. а п. 2.1 Правил дорожнього руху України.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу мати документи, які посвідчують наявність у нього права керувати транспортними засобами.

Водночас, керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що він взагалі не має права керування транспортними засобами, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

До того ж, наявність або відсутність законних причин для зупинки транспортного засобу не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а відтак не підлягають доказуванню у даній справі.

Посилання захисника на те, що всупереч вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, відеозапис працівниками поліції не вівся безперервно, суд вважає безпідставними та до уваги не приймає.

Так, для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.

Дослідивши надані відеозаписи судом встановлено, що на ньому в достатній мірі зафіксовані всі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчинених правопорушень, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколів про адміністративне правопорушення, отримані у встановленому законом порядку і здійснені працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо невідповідності фабули адміністративного правопорушення ст. 126 КУпАП, суддя зазначає таке.

За матеріалами справи ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Згідно приписів ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідальність настає у випадку, коли водій має посвідчення водія, але, зокрема, на момент перевірки не мав його при собі.

Як вбачається ж матеріалів даної справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував взагалі, що підпадає під ознаки диспозиції ч. 2 ст. 126 КУпАП, та є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП у зв`язку із повторністю.

Тому клопотання захисника про закриття справи про адміністративне правопорушення з цих підстав є необгрунтованим.

Адміністративним правопорушенням, в розумінні частини 5 статті 126 КУпАП, є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом

Відповідно до пп. «а» п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За таких обставин суддя вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 пп. «а» п. 2.1 ПДР та скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Щодо виконання службового завдання, суддя зазначає таке.

З довідки, виданої командиром військової частини НОМЕР_2 від 19.03.2025 № 371 вбачається, що 10.03.2025 о 17.30 год молодший сержант ОСОБА_1 був терміново викликаний до місця служби у військову частину для виконання невідкладного службового завдання.

З довідки від 18.03.2025 № 143 форми 5 вбачається, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 07.10.2024 по даний час.

Суддя звертає увагу на те, що відповідно до приписів ст. 18 КУпАП. не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Прямування ОСОБА_1 за наказом командира військової частини до місця служби для виконання службових завдань у період воєнного стану в Україні на автомобілі без посвідчення водія відповідної категорії, суддя вважає дією, яка хоч і містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, водночас такою, що вчинена в умовах крайньої необхідності, тобто спрямованою на захист держави в умовах збройної агресії рф проти України.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при вчиненні дії особою у стані крайньої необхідності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 18, 130, 247,251,252,284,287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, закрити на підставі пункту 4 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням ним адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. П. Антипенко