Справа №760/3971/25
Провадження №3/760/2302/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 м.Київ

Cуддя Солом`янського районного суду міста Києва Кравченко Я.В.,

при секретарі судового засідання Савченко С.В.

за участю:

прокурора Данилюк К.О.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хоцьки, Київської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу з наказу УПО ФБ м. Києві від 12.11.2021 № 186 о/с, ОСОБА_1 , старшого сержанта поліції, призначено на посаду інспектора роти №2 УПО ФБ м. Києві.

Згідно наказу УПО ФБ м. Києві від 04.08.2022 № 132 о/с, ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського водія роти № 3 УПО ФБ м. Києві.

Наказом УПО ФБ м. Києві від 07.09.2022 № 156 о/с, ОСОБА_1 , з 07.09.2022, звільнено зі служби в поліції, на підставі п. 7 ч. 1 (власне бажання) ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

ОСОБА_1 у день звільнення - 07.09.2022, під підпис, був ознайомлений з Повідомленням про необхідність, у зв`язку з припиненням діяльності ,виконання вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», у частині подачі декларацій при звільненні (за раніше неохоплений період) та щорічної декларації за минулий рік, наступного року до 01 квітня, після проходження служби.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. На день звільнення, ОСОБА_1 мав спеціальне звання старший сержант поліції.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 склав присягу на вірність Українському народові.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Пунктом 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п. «з», п. 1,ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», інспектор роти № 3 УПО ФБ в м. Києві ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Отже, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, має в обов`язковому, визначеному законом порядку подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1. підпунктах «а», «в» - «г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядува ння, за минулий рік.

Відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти; ч. 5 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Процедуру заповнення та подання декларацій, передбаченою статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), визначено Порядком заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (Далі - Порядок), затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції 23 липня 2021 року № 449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 року за №987/36609 та аналогічного за змістом наказу НАЗК № 252/23 від 08.11.2023 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1965/41021 від 13.11.2023.

Відповідно до Порядку, декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному персональному електронному кабінеті у Реєстрі. Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами.

Щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Так, 03.03.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації щодо України, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни», в пункті 1, якого зазначено, що фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.

07.03.2022 року, НАЗК із врахуванням положень Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни», видало Роз`яснення № 4 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок), в яких зазначено, що декларація щорічна (з будь-якою позначкою) за 2021 рік подається у період з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану, до 00 годин 00 хвилин відповідного числа третього місяця від такого дня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня 2021 року включно) та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Тобто, вказаними законодавчими актами, суб`єктів декларування, на період дії воєнного стану та три місяці після його припинення було звільнено від обов`язку подання декларацій.

Разом з тим. Розділ XIII "Прикінцеві положення" Закону України «Про запобігання корупції», доповнено пунктом 2-7 згідно із Законом № 2381-IX 08.07.2022, в редакції Закону № 3384-ІХ від 20.09.2023 року, в якому зазначено, установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Вказані положення Закону набрали чинності 12 жовтня 2023 року, тобто з даного часу та до 31 січня 2024 року у суб`єктів декларування виник обов`язок щодо подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за періоди 2021-2022 років, якщо такі не було подано раніш.

Згідно Поряду, суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

Відповідно до положень п. п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції», до повноважень Національного агентства віднесено здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій.

Згідно листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 02.03.2017 року № 93-05/4886/17, дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до Реєстру.

Щорічна декларація (після звільнення) за 2022 рік, подана ОСОБА_1 о 19 годин 53 хвилині 14 лютого 2024 року (яка є у відкритому публічному доступі на веб-сайгі Національного агентства з питань запобігання корупції - https://public.nazk.gov.ua/documents/ca2c9547-59f9-4af6-b3fl-44c0dd206cal), тоді, коли повинен був подати вказану декларацію до 23 години 59 хвилини 31 січня 2024 року включно, тобто вказана декларація подана несвоєчасно.

З приводу несвоєчасного подання декларації, ОСОБА_1 , у своїх поясненнях, не навів жодної конкретної обставини, яка могла б стати перешкодою у виконанні ним вимог фінансового контролю, передбачених антикорупційним законодавством.

Однак, це твердження ОСОБА_1 сам спростовує своїми же діями, а саме, у січні 2024 року, маючи намір, з його ж слів, поновитися на службі в УПО ФБ у м. Києві, він подав 31.01.2024 щорічну декларацію за 2023 рік - https://public.nazk.gov.ua/documents/79583a1b-4795-4ba7-a15a-f5cb11e5f862.

Тобто, суб`єкт декларування знав про вимоги фінансового контролю, мав усі інструменти та можливості аби виконати їх, проте не зробив це.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» адресованого Головам апеляційних судів областей, м. Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Таким чином, ОСОБА_1 не мав поважної причини, які б унеможливлювали йому вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік (після звільнення).

За таких обставин, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у відповідності до підпункту «з» Закону України «Про запобігання корупції», будучи ознайомленим з вимогами антикорупційного законодавства, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» вказаного Закону, несвоєчасно, а саме 01.02.2024, без поважних причин, подав щорічну декларацію, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік (після звільнення), чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що він є учасником бойових дій, отримав поранення, перебував на лікуванні Республіці Лита, через що не міг знати про поновлення декларування. Про обов`язок подання такої декларації після звільнення його не попереджали за місцем служби.

В судовому засіданні прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва Данилюк К.О. просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, пов`язаного із корупцією за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , доводи прокурора Данилюк К.О., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення № 18/2025 від 12.02.2025 року, витяги з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо загальних відомостей про суб`єкта декларування, витяг з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування стосовно послідовності дій, які вчиняв ОСОБА_1 та інші докази, суд приходить до наступного.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 обіймаючи посаду інспектора роти № 3 УПО ФБ в м. Києві, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у відповідності до підпункту «з» Закону України «Про запобігання корупції», будучи ознайомленим з вимогами антикорупційного законодавства, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» вказаного Закону, несвоєчасно, а саме 14.02.2024, без поважних причин, подав щорічну декларацію, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік (після звільнення), чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 стосовно необізнаності про необхідність подання щорічної декларації, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік (після звільнення), спростовуються розпискою останнього у Рекомендаціях для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених ЗУ "Про запобігання корпуції" (а.с.34)

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, УБД (зі слів), суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

За таких обставин, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 33-36, 40-1, 172-6 ч. 1, 221, 283-284, 287-291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15-ть днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15-ть днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, повинна бути надіслана правопорушником до суду, який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постановив про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Кравченко