Справа № 550/410/25
Провадження № 3/550/241/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року селище Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Литвин В.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про військове адміністративне правопорушення від 26.03.2025 А1933 № 1, 25 березня 2025 року близько 16 год 05 хв на території тимчасового розташування підрозділу 708 орлв військової частини НОМЕР_2 , було здійснено перевірку несення служби військовослужбовцями даного підрозділу. На технічній позиції 708 орлв з метою перевірки організації заходів охорони та оборони, інженерного обладнання та захисту (маскування) радіоелектронної техніки прибув начальник радіотехнічних військ бригадний генерал ОСОБА_2 , командир військової частини НОМЕР_3 полковник ОСОБА_3 , якими під час перевірки було з`ясовано, що гумові діелектричні килими разом з підлогою були брудні, автомобільна техніка, котра знаходиться в посадці позиції, не замаскована, при зустрічі посадових осіб командир підрозділу знаходився без засобів оповіщення, а саме: без рації «Motorolla», а також виявлено недолік вимкнений прилад виявлення БПЛА «Цукорок», один з військових цього підрозділу неголений, а два військових були відсутні в підрозділі.

Зазначені недоліки свідчать про те, що командир 708 орлв належним чином не виконував вимоги керівних документів, а також розпорядження старших командирів, начальників по захисту та збереження особового складу, РЕТ.

Перевіркою встановлено неналежне виконання службових обов`язків та недбале ставлення до військової служби командиром НОМЕР_4 орлв капітаном ОСОБА_1 , чим останній вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.12).

Відповідно до ст. 268 КУпАП неприбуття в судове засідання особи, що притягається до відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

За наведених обставин суддя вважає можливим провести розгляд справи без участі особи, яка притягається до відповідальності.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи та підтвердження їх наявними у матеріалах справи доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КпАП України визначено, що серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з`ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно дост. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, частина 2 статті 172-15 КУпАП передбачає відповідальність військової службової особи за недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Об`єктивною стороною недбалості є невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Визначення військової службової особи надано у примітці до ст. 172-13 КУпАП, відповідно до якої під вказаними особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Разом з тим, і у протоколі, і в доданих матеріалах службового розслідування відсутні відомості про нормативний акт, яким визначається компетенція командира 708 орлв капітана ОСОБА_1 як військової службової особи - коло службових обов`язків, покладених на нього цим актом у встановленому законом порядку, не зазначено, вимоги яких саме керівних документів, а також яких саме розпоряджень старших командирів, начальників по захисту та збереження особового складу, РЕТ він не виконав, які конкретні обов`язки й у якому порядку він повинен був виконати у даній обстановці, у чому саме виявилися допущені ним порушення службових обов`язків, які наслідки спричинили ці порушення та чи перебувають вони у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Таким чином, суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

При цьому всі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція, ЄКПЛ).

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При вирішенні цього питання слід врахувати характер правопорушення у розумінні гарантій статті 6 ЄКПЛ, виходячи з такого.

Адміністративне стягнення за правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 КУпАП, становить штраф від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (з урахуванням положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України складає від 17000,00 грн до 34000,00 грн) або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2025 року становить 8000 грн.

Таким чином, передбачене законом адміністративне стягнення перевищує 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatismutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення даної категорії, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011[2] зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, під час розгляду суддею справ даної категорії на осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, поширюються всі гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Карелін проти росії» (заява № 926/08, від 20 вересня 2016 р.) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ)визнав порушення принципу безсторонності під час провадження, пов`язаного з адміністративним правопорушенням, проти заявника, на якому була відсутня сторона обвинувачення. Коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Наявні порушення при складанні протоколу, а саме не зазначення відомостей про нормативний акт, яким визначається компетенція військової службової особи - командира 708 орлв капітана ОСОБА_1 , є істотними і такими, що не дають законних підстав достеменно, поза розумним сумнівом встановити у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 172-15, ст.ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя В.В. Литвин