Справа № 488/1161/25
Провадження № 3/488/429/25
ПОСТАНОВА

іменем України

08.04.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Т.В.Торжинська, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1

- до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №268114, 10 березня 2025 року о 22:05 год. в м. Миколаєві по проспикту Богоявленський, в районі будинку 410-Б, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом TOYOTA CAMRY, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій обрала пройти його на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Алкотестер Драгер, результат тесту якого склав 1,57 проміле.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу додано: чек тесту, відеозапис з нагрудної камери БК470994, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія, довідка УПП щодо відсутності посвідчення водія.

На виклик суду, який здійснювався шляхом направлення sms-повідомлення на номер телефону, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, достовірність якого засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 , та відповідно до довідки яке доставлено їй 27.03.2025 року, остання до суду не прибула, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками.

З урахуванням наведеного, а також положень ст. 268 КУпАП, розгляд справи здійснено за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка, будучи обізнаною щодо складання відносно неї вище вказаного протоколу, розгляд якого здійснюється судом, не цікавилася долею даної справи, на виклик суду не прибула, тобто фактично не виявила бажання скористатися своїм правом участі під час розгляду справи відносно неї про адміністративне правопорушення.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки сп`яніння наведені у п.3 п.4 цього ж Розділу.

Відповідно до п.6 Розділу І вище вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ даної Інструкції, особа вважається такою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, якщо показник спеціальних технічних засобів, застосованих при огляді водія, після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю.

Зі змісту досліджених письмових доказів слідує наступне.

10 березня 2025 року о 22:40 год. водій ОСОБА_1 була зупинена поліцейськими під час керування транспортним засобом. Зі змісту даних відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що ОСОБА_1 не отримувала посвідчення на право керування транспортним засобом. При спілкуванні з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, та про них було повідомлено водія, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук ( час запису 22:11:08) і запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або у медичному закладі. За згодою водія ОСОБА_1 був проведений огляд водія на місці зупинки на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager», показник якого склав 1,57 проміле, та з результатом якого водій ОСОБА_1 погодилася.

Такий огляд та його результати зафіксовано в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписано ОСОБА_1 без застережень та, відповідно до якого вона погодилася з результатами проведеного огляду.

Враховуючи вище викладене, зміст досліджених судом письмових доказів, суд вважає доведеним факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.130 КУпАП, та необхідним притягнути її до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення, передбаченого санкцією даної статті.

Разом з тим, відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не вправі накладати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або його не мала.

Як вбачається зі змісту довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримувала. З огляду на викладене, адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 не може бути застосовано.

На підставі ЗУ «Про судовий збір» стягнути з порушниці на користь держави судовий збір в сумі 605 грн.60 коп.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.283 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Штраф перераховувати на рахунок (р/р UA0014001, отримувач коштів Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу штраф).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави (р/р UA0026001, одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ).

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Торжинська