Справа №538/581/25
Провадження по справі №3/538/196/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А., в присутності законного представника неповнолітнього - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який навчається ВП «Аграрне училище» 2 курс, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. ч. 1, 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Лохвицького районного суду Полтавської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

Постановою Лохвицького районного суду Полтавської області від 02.04.2025 року об`єднані адміністративні справи відносно ОСОБА_2 в одне провадження, та присвоєний номер справа 538/581/21, провадження №3/538/196/25.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278369 від 22.03.2025 року встановлено, що 22.03.2025 року о 00 год. 30 хв. на автодорозі 01712159, 1 км водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом BMW державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №4 від 22.03.2025 року КНП Лохвицької МЛ, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278388 від 22.03.2025 року встановлено, що 22.03.2025 року о 00 год. 30 хв. на автодорозі 01712159, 1 км водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом BMW державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримувався безпечного інтервалу, у результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив з`їзд з подальшим перекиданням, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, потерпілих немає. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пунктів 12.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278415 від 22.03.2025 року встановлено, що 22.03.2025 року о 00 год. 30 хв. на автодорозі 01712159, 1 км водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом BMW державний номерний знак НОМЕР_1 без страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278408 від 22.03.2025 року встановлено, що 22.03.2025 року о 00 год. 30 хв. на автодорозі 01712159, 1 км водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом BMW державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1 а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні, в присутності представника неповнолітнього - ОСОБА_1 , особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не заперечував щодо обставин викладених в протоколах про адміністративне правопорушення, вину визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 , в присутності законного представника ОСОБА_1 , роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП та ст. ст. 10,63 Конституції України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні в присутності матері визнав свою провину в повному обсязі, розкаявся, зауважив, що подібного не.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п.1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провина ОСОБА_2 доведена матеріалами справи а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278369 від 22.03.2025 року, яким встановлено, що 22.03.2025 року о 00 год. 30 хв. на автодорозі 01712159, 1 км водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом BMW державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №4 від 22.03.2025 року КНП Лохвицької МЛ, чим порушив п.2.9 а ПДР України. Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278388 від 22.03.2025 року, яким встановлено, що 22.03.2025 року о 00 год. 30 хв. на автодорозі 01712159, 1 км. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом BMW державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримувався безпечного інтервалу, у результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив з`їзд з подальшим перекиданням, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, потерпілих немає. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пунктів 12.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278415 від 22.03.2025 року, яким встановлено, що 22.03.2025 року о 00 год. 30 хв. на автодорозі 01712159, 1 км водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом BMW державний номерний знак НОМЕР_1 без страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 278408 від 22.03.2025 року, яким встановлено, що 22.03.2025 року о 00 год. 30 хв. на автодорозі 01712159, 1 км водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом BMW державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП

Зазначені вище докази вини ОСОБА_2 , у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Аналіз вищевказаних норм законодавства та диспозиції інкримінованої ОСОБА_2 статтей КУпАП, доводить суду, що законодавець чітко визначив вичерпний перелік підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності і кожна ця обставина як окрема так і у сукупності з іншими є по суті складовою адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, доведена у повному обсязі, обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення є щире каяття неповнолітнього ОСОБА_2 у вчиненні даних правопорушень. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, зокрема той факт, що ОСОБА_2 є неповнолітньою особою, ступінь його вини, майновий стан, суд вважає за можливе притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно зі ч. 2 ст. 13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44,51,89,121-127,130, статтею 139, частиною третьою статті 154,частиною другою статті 156,статтями 173,173-4,174,183-1,185,190-195цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбаченістаттею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1цього Кодексу.

Таким чином, вказана норма закріплює право суду, а аж не як не обов`язок, застосувати до неповнолітнього заходи впливу передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу, окрім іншого, є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного до держання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

ОСОБА_2 перебуває саме у тому віці, коли у особи формується повага до закону, уявлення про відповідальність та невідворотність покарання за скоєні вчинки.

При цьому, ОСОБА_2 керував транспортним засобом без посвідчення водія, скоїв ДТП, що свідчить про формування викривленого уявлення про законність та безвідповідального ставлення до небезпеки, що може бути спричинена його діями.

За таких обставин, суд вважає, що жоден із заходів передбачених ст. 24-1 КУпАП не буде дієвим запобіжником від вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень в подальшому, а навпаки укріпить у неповнолітньої особи переконання у власній безкарності.

Таким чином, підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_2 заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу, з огляду на характер вчиненого правопорушення, не вбачається, тому він підлягає відповідальності на загальних підставах.

Крім того, згідно з п. 28 Постанови N 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_2 не отримував у встановленому порядку посвідчення на право керування транспортними засобами, додаткове адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами до нього не може бути застосовано.

Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи, суд вважає, що за вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, слід, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами, яке є необхідне та достатнє для попередження нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 13, 16, 40-1, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, та, на підставі ст. 36 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п"ять) гривень 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Суддя Лохвицького районного

суду Полтавської області В.А. Бондарь