Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1332/24 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Номер провадження №33/4805/230/25
Категорія ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , Яковенка Анатолія Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 26.05.2024 о 15 год 35 хв в смт.Корнин по вулиці Свободи, керував транспортним засобом ВАЗ 21033 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 26.05.2024 о 15 год 35 хв в смт. Корнин по вулиці Свободи, керував транспортним засобом ВАЗ 21033, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, здійснив наїзд на перешкоду, а саме бетонний паркан, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, чим порушив п.12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Яковенко А.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та закрити провадження у справі в цій частині у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях його підзахисного. Послався на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджується належними та допустимими доказами, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Зокрема, зазначив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 перебував у значному стані алкогольного сп`яніння. Поведінка останнього, зафіксована на відеозаписі, вказує на те, що він не розумів, що з ним відбувається. Тому, на думку захисника, протокол про адміністративне правопорушення складений фактично у відсутності ОСОБА_1 , йому не роз`яснено суті обвинувачення, що виключає допустимість такого доказу. Крім цього, звернув увагу, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 , у вказаний в протоколі час та місце, транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, хоча на місці події було ряд осіб, які могли бути свідками. Зауважив, що відмовляючись від проходження огляду на стан сп`яніння, його підзахисний, перебуваючи практично в недієздатному стані, не міг правильно розуміти та повністю усвідомлювати протиправність своїх дій, а тому відмова ОСОБА_1 від огляду не може вважатись такою, що відповідала дійсній волі останнього.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що оскаржувану постанову отримано лише 23.12.2024, що підтверджується відміткою на заяві про ознайомлення із матеріалами справи.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги в її межах, приходжу до наступного висновку.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду дотримані і висновок суду в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №756535 від 26.05.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 26.05.2024 о 15 год 35 хв в смт.Корнин по вулиці Свободи, керував транспортним засобом ВАЗ 21033, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на бодікамеру, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування тз відсторонений шляхом передачі тверезому водієві (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.8); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.05.2024 (а.с.9); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.7); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2244089 від 26.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР за ч.4 ст.126 КУпАП; відеозаписом фіксації обставин події (а.с.12).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

З наявного у справі відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з причетністю до ДТП та виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови) на неодноразову законну вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР. Також, відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, суть інкримінованого правопорушення. Від підпису у протоколі та в інших документах ОСОБА_1 відмовився.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Посилання захисника на те, що відмова ОСОБА_1 , враховуючи його сильний стан сп`яніння, не була свідомою, а також доводи про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки у зв`язку із станом сп`яніння водій не усвідомлював, що відбувається, є безпідставними, не підтверджуються належними доказами та спростовуються відеозаписом. Як вбачається з відеозапису, останній перебував на місці події, орієнтувався в обстановці, реагував на звернення працівників поліції, відповідав по суті поставлених питань, повідомляв обставини, які за його словами призвели до ДТП.

Інші доводи апеляційної скарги та пояснення захисника не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Окрім того, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отримуючи посвідчення водія та сідаючи за кермо автомобіля, яке є джерелом підвищеної небезпеки, водій повинен неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, якими категорично заборонено керування транспортними засобами, окрім іншого, і з ознаками алкогольного сп`яніння і в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

В частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП постанова суду не оскаржувалась, тому судом апеляційної інстанції не переглядалась.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич