Номер апеляційного провадження 33/824/1915/2025
Суддя суду першої інстанції К. Е. Константінова
Суддя у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

20 березня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина

України, адреса місця проживання:

АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 13.10.2024 о 15 год 05 хв. в м. Києві по бул. М. Міхновського, керував автомобілем «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_2 , у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі, Висновок лікаря № 005374 від 22.10.2024. Подію зафіксовано на боді-камери працівників поліції № 231814 та №472096.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

ОСОБА_1 вказав, що визнавши його винним у вчинені інкримінованого йому правопорушення суд першої інстанції поверхнево розглянув справу, не врахував відсутність у матеріалах справи доказів зупинки транспортного засобу під його керуванням та факт керування транспортним засобом. Також судом було безпідставно враховано висновок лікаря - нарколога КНП «КМНЛ «Соціотерапія», який було складено з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та безпідставно відмовлено у клопотанні захисту про направлення зразків біоматеріалу для повторного дослідження. Зокрема суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 не міг подати докази своєї невинуватості суду самостійно, при цьому тягар доказування покладено на поліцейських, відтак будь-які сумніви повинні трактуватися на користь особи, яка притягується до адімністративної відповідальності. Загалом вважає, що наявні у матеріалах справи докази не доводять факт вчинення ним адміністравтиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, такі докази здобуті та оформлені з порушенням норм чинного законодавства, а тому провадження у справі повинно бути закрито.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - авдокат Клапчук Ф. П. повторно не з`яилися. Від адвоката Клапчука Ф. П. повторно надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на інший час та дату, у зв`язку із перебуванням на лікарняному. ОСОБА_1 не повідомив суду причини неявки, будь-яких клопотань та заяв від нього до апеляційного суду не надходило.

Ураховуючи, що апеляційна скарга до суду подана ОСОБА_1 , який повторно без поважних причини не з`явився до суду, з метою дотримання процесуальних строків, колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи про адміністративне правопорушення. 13.03.2025 розгляд справи було відкладено судом за клопотанням захисника, протягом тижня ОСОБА_1 мав можливість укласти угоду з іншим адвокатом, враховуючи тривале перебування Клапчука Ф. П. у лікарні, але цього не зробив.

Суд ураховує, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог статей 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 2.9а) ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно приписів ст. 266 КУпАПособи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №964444 від 29.10.2024ОСОБА_1 13.10.2024 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві по бул. М. Міхновського у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія».

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.10.2024 №005374, результат огляду - ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння канабіноїдів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови судді суду першої інстанціїна відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги та встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, на обґрунтування порушення ОСОБА_1 пункту 2.9 а) ПДР, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського №231814, №472096, висновок лікаря-нарколога, який підтвердив стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, ОСОБА_1 до підрозділу поліції не з`явивсчя, копію протоколу про адміністративне правопорушення не отримував.

Будь - яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 не надав.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №005374, складений 22.10.2024, а також диск із відеозаписами з нагрудних бодікамер працівників поліції №231814, №472096.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що 13.10.2024 один з працівників поліції підходить до автомобіля марки «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_2 , який стоїть із увімкненим двигуном на аварійному сигналі, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 , біля якого перебуває інший працівник поліції. Причиною зупинки транспортного засобу поліцейський пояснює порушенням водієм Правил дорожнього руху. При цьому ОСОБА_1 надає пояснення інспектору поліції та вказує, що їхав у м. Кагарлик, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. У своїх поясненнях ОСОБА_1 роз`яснює інспектору поліції чому він порушив Правила дорожнього руху, та куди він їхав. Жодних заперечень щодо некерування транспортним засобом він не висловлював, взагалі цього факту не заперчував, а навпаки підтверджував.

На підставі зазначеного працівники поліції перевірили документи та повідомили водію про підозру у керуванні ним автомобілем у стані наркотичного сп`яніння, після чого запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій погодився.

Далі з відеозапису вбачається, що працівники поліції доставили ОСОБА_1 до медичного закладу, де лікар-нарколог здійснив огляд водія, надав йому стерильну ємкість для здачі біоматеріалу, ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо порушень нестерильності ємкості не висловлював, слідує за працівником поліції для здачі аналізу без зауважень. Відібраний матеріал передано для проведення дослідження. Відповідно до висновку лікаря-нарколога ОСОБА_1 перебуваву стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживанняканабіноїдів.

Згідно повідомлення про запрошення до підрозділу поліції ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Будь - яких зауважень або заперечень на дії працівників поліції ОСОБА_1 не висловлював.

З урахуванням встановлених обставин висновок судді суду першої інстанції щодо відсутності порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння є обгрунтованим.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про належність доказу на підтвердження перебування водія у стані наркотичного сп`яніння висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №005374, складений 22.10.2024 та відеозаписи з нагрудних бодікамер працівників поліції №231814, №472096.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь - які сумніви у їх достовірності та істинності.

Та обставина, що на відеозаписі не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не може свідчити про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки факт керування автомобілем не заперечувався самим ОСОБА_1 (що відображено на відеозаписі) та зазначене підтверджується сукупністю інших доказів, наявних в матеріалах справи, які не спростовані ОСОБА_1 .

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (п. 2 Порядку № 1103).

Пунктом 3 Порядку № 1103 визначено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 13 Порядку № 1103 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортногозасобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 16, 19 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ від 09 листопада 2015 року № 1452/735, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає, щоу матеріалах справи містяться докази, які беззаперечно доводять порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.9 а) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, що могли стати підставою не виконувати ОСОБА_1 законних вимог поліції про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення судді суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Долучені до матеріалів справи відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на них об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Підстави вважати вказані відеозаписи неналежними та недопустимими доказами у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на них зафіксовані процесуальні дії, що підтверджують проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у запропонований поліцейським спосіб, здача ним біоматералу лякарю - наркологу.

Неповноту відеозапису з нагрудної камери працівника поліції не можна вважати порушенням порядку проходження огляду та не тягне за собою його недійсність. Вказана обставина не є підставою для скасування рішення судді суду першої інстанції і доказом відсутності ознак наркотичного сп`яніння, оскільки дана обставина підтверджується беззаперечними доказами, що містяться в матеріалах прави та відеозаписом зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду в медичному закладі на виявлення стану сп`яніння, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не видавалось направлення на проходження медичного огляду, апеляційний суд звертає увагу, що огляд особи на стан сп`яніння проводиться відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженогопостановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно з вказаними нормативними документами, якщо водій погодився на проведення огляду у медичному закладі, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 8 розділу ІІ Інструкції від 9 листопада 2015 року). З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 розділу ІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року та п. 7 Порядку від 17 грудня 2008 року). Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, перший примірник якого видається під підпис поліцейському (п.п. 17, 20 розділу ІІІ Інструкції від 9 листопада 2015 року, п. 13 Порядку від 17 грудня 2008 року).

Отже, за змістом даних норм направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складається не для вручення водію/інформування останнього про його оформлення та водієві не передається, як помилково вважає апелянт, а складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення цим лікарем огляду особи.

При цьому, Розділ Х «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженоїнаказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, не передбачає долучення до протоколу про адміністративне правопорушення примірника направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Доводи апеляційної скарги щодо необгунтованої відмови судді суду першої інстанції у призначенні у справі судової медичної токсологічної експертизи з метою повторного проведення дослідження зразків біологічного середовища, що були відібрані у ОСОБА_1 13.10.2024 у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» апеляційни суд вважажє безпідставними, оскільки станом на час подання стороню захисту клопотання про призначення цієї експертизи 29.01.2025, строк зберігання біологічного матеріалу для результатів дослідження, на які посилається апелянт були відібрані у ОСОБА_1 13.10.2024 о 15 год 05 хв року, перевищує строк для проведення огляду визначений нормами розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (90 днів).

Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного судового рішення та спростовували його висновки апелянтом не наведено.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Такі доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо особи, фактичних обставин справи, нормативного акту, що передбачає відповідальність, та інших даних.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, та свідчать про намір ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, проте висновків суддівонине спростовують.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 а)Правил дорожнього руху та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Печерського районного суду м.Києва від 29 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду м.Києва від 29 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач