П О С Т А Н О В А

Іменем України

28.03.2025 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

29.05.2024 року о 18 год. 40 хв. у м. Львові по вул. Кн. Ольги, 1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Bora, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд водія проводився в медичному закладі, результат позитивний, що підтверджується висновком лікаря № 001645 від 29.05.2024 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 жодного разу не з`являвся, неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення повісток про виклик в судове засідання на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, захисником ОСОБА_1 - адвокатом Остапівим Р.Ю. подано до суду клопотання про закриття провадження у справі. Зазначає, що працівниками поліції у наданих суду доказах не зафіксовано рух транспортного засобу та, зокрема, факту керування таким ОСОБА_1 . Долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним та переривається, відео складається із частин, з нього не вбачається інформації, яка відображена у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме факту керування. Долучений до матеріалів справи рапорт працівника поліції від 29.05.2024 року, на переконання захисника, не є доказом вчинення відповідного адміністративного правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП. А тому, захисник ОСОБА_1 - адвокат Остапів Р.Ю. просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністратвиної відповідальності, передбачено ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судові засідання, призначені у справі, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ні разу не з`являвся. На адресу суду подав заяву від 13.11.2024 року про розгляд справи в судовому засіданні 14.11.2024 року у його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , при цьому, причин небажання брати участі в розгляді справи не вказав. У подальші засідання адвокат Остапів Р.Ю. не прибув, жодних заяв та клопотань з цього приводу не подавав.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Окрім цього, у відповідності дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено вичерпний перелік категорій справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у зазначений виключний перелік не входить.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також, як і його захисник, - про час і місце проведення судових засідань, не вжив із адвокатом, який його захищає, заходів для явки до суду, їх поведінку суд вважає свідомим затягуванням розгляду справи з метою закінчення строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, та уникнення адміністративної відповідальності.

З урахуванням встановлених у даній справі обставин суддя вважає за необхідне наголосити, що у рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи.

Також у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" ЄСПЛ роз`яснив, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього матеріали, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9.А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, доведена: протоколом серії ААД № 567285 від 29.05.2024 року; відеозаписом із нагрудних камер працівників Управління патрульної поліції у Львівській області, здійсненим на виконання вимог ч.2 ст.266 КУпАП, яким підтверджуються обставини вчинення правопорушення, зазначені у вищевказаному протоколі; висновком лікаря-нарколога КНП ЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень" № 001645 від 29.05.2024 року, відповідно до якого констатовано перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння; рапортом інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Т. Крука від 29.05.2024 року, відповідно до якого 29.05.2024 року близько 18.40 год. під час патрулювання екіпажем патрульної поліції за порушення п.31.1 ПДР України, було зупинено транспортний засіб Volkswagen Bora, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , при спілкуванні з яким було виявлено в нього наявність ознак наркотичного сп`яніння, після чого було проведено огляд водія в медичному закладі, де наявність стану наркотичного сп`яніння було підтверджено, - які в своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_1 29.05.2024 року о 18 год. 40 хв. у м. Львові по вул. Кн. Ольги, 1 дійсно керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Остапіва Р.Ю. про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом до уваги судом не беруться як такі, що не відповідають дослідженим в рамках розгляду справи доказам, зокрема відеозаписам із нагрудних камер працівників поліції.

Так, на відеозаписах, долучених працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення і безпосередньо досліджених в судовому засіданні, зафіксовано факт зупинки транспортного засобу Volkswagen Bora, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому, ОСОБА_1 на цей час перебував за кермом транспортного засобу і безпосередньо запитував працівників поліції про причини його зупинки (відеофайл clip-4, часовий проміжок відтворення відеодоріжки 00:20-00:30).

Також вказаними відеоматеріалами підтверджується дотримання визначеної процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння. Так, працівниками поліції перевірялась реакція очей водія на світло, з`ясовувались в ОСОБА_1 причини тремтіння його рук (відеофайл clip-4, часовий проміжок відтворення відеодоріжки 01:45-02:10). В подальшому водій пояснював, що добряче був п`яний і на даний час в нього вже третій день поспіль наявний сильний синдром відходження (відеофайл clip-4, часовий проміжок відтворення відеодоріжки 06:15-06:25). За результатами проведеного огляду лікарем-наркологом та дослідженням біоматеріалу в спеціалізованому медичному закладі було підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Що стосується розбіжності в часі вчинення правопорушення, зазначеного в протоколі, та зафіксованого на бодікамері поліцейського, то суд звертає увагу сторони захисту, що часове калібрування відеозаписуючих пристроїв не здійснюється поліцейськими, які такі пристрої використовують, тому поліцейський фіксує час на підставі дійсного часу, а не на підставі даних відеозапису, до перегляду яких в нього доступу немає, щоб не спричиняти переривання записувального процесу. А тому, з урахуванням наведеного розбіжність в кілька хвилин може бути об`єктивно зумовлена і не тягне за собою виникнення підстав для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом. Аналогічно відсутні підстави відхиляти рапорт працівника поліції, долучений до матеріалів адміністративної справи, як на цьому наполягає захисник, адже відображені в ньому факти підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами. Водночас на спростування таких фактів стороною захисту жодних доказів не представлено.

З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі і вважає доводи, наведені захисником, необгрунтованими.

Водночас, оцінюючи вищевказані документи і пояснення, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого часиною 1 ст. 130 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди і посягає на громадську безпеку, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Величко О.В.