ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/178/25 Справа № 708/1159/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Попельнюх А. О. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Поліщука А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 04 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 30 вересня 2024 року о 19 год 47 хв в м. Чигирині по вул. Черкаській керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагували на світло, нечітка мова. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судом першої інстанції неправильно досліджені наявні в матеріалах справи докази, і суд взяв до уваги докази, які є неналежними та недопустимими, оскільки вони отримані в непередбачений Законами України спосіб та порядок, та які доказами взагалі не являються.

Вказує, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , хоча стороною захисту до суду було надано клопотання про перенос розгляду справи та підтвердження про хворобу останнього, чим позбавлено ОСОБА_1 його прав.

Зазначає, що на відеозаписі, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 продуває «Драгер», потім відео обривається, є розмова про поїздку в лікарню, проте вона є нелогічною та дещо заплутаною. Також з відеозапису, який складається з кусків, не можна зробити висновок хто їде за кермом.

Зауважує, що поліцейських було два чоловіка, останні не представлялися, посвідчення не показували вели себе хаотично постійно щось говорили з різних сторін. На слова ОСОБА_1 , лише посміхалися. Фактично ОСОБА_1 став жертвою обмови. В подальшому один з поліцейських запропонував ОСОБА_1 пройти освідування на стан сп`яніння, потім на стан наркотичного сп`яніння. Чи їхав ОСОБА_1 за кермом чи ні також достеменно не встановлено, показання ОСОБА_1 також заслухано не було. Лише сказали, що він має право оскаржувати їхні дії до суду.

Стороною захисту суду ці доводи вказувалися та надавалися, але суд їх проігнорував та віднісся вкрай скептично.

Також звертає увагу на те, що працівниками поліції не було роз`яснено суті правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, ст.266 КУпАП та Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, яким передбачено порядок направлення та проходження огляду на стан сп`яніння.

Виходячи з викладеного, вважає, що працівниками поліції щодо ОСОБА_1 було вчинено неправомірні дії, щодо провокування на вчинення адміністративного правопорушення, з метою незаконного документування таких дій (відео фіксація проходження огляду в медзакладі із працівником поліції, шляхом створення ілюзорності законності самостійного проходження огляду без працівників поліції, в порушення вимог ст.266 КУпАП). Стверджує про штучно створену доказову базу для складання протоколу про адміністративне правопорушення. А тому такі дії працівників поліції мають бути визнанні неправомірними та незаконними.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на рішення ЄСПЛ у справі «Романаускас проти Литви» від 05 лютого 2008 року.

Заслухавши пояснення захисника Поліщука А.Ю., який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, попри позицію захисника, апеляційний суд визнав можливим на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП здійснювати судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 , який 14 березня 2025 року та 07 квітня 2025 року за відсутності поважних причин неявки.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №348408 від 30 вересня 2024 року, в якому приведені обставини вчиненого правопорушення.

Апеляційний суд визнає, що цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

Рапортом поліцейського від 01 жовтня 2024 року.

Даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3168722 від 30 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 вересня 2024 року, з відміткою, що огляд не був проведений через відмову ОСОБА_1 .

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від проходження встановлюється ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).

Встановленим порядком визначено, що водій має на право не погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а також не погодитись з його результатами.

У такому випадку водій зобов`язаний пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я.

Отже тільки незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів не тягне за собою адміністративну відповідальність.

Правовий аналіз ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР дає підстави стверджувати про можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, лише утому випадку, коли така відмова висловлена цієї особою, або дії, бездіяльність (невиконання законних розпоряджень працівників поліції чи вимог інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу тощо) особи фактично спрямовані на відмову від проходження такого огляду.

В обох випадках відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною, очевидною.

Повертаючись до обставин цієї справи, слід зауважити, що суд першої інстанції надав аналіз відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі. При цьому суд ураховує, що після пропозиції пройти огляд (час відео 20:01) йому були роз`яснені наслідки можливої відмови (час відео 20:02), проте він висловив свідому відмову (час відео 20:03).

Даний відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Доводи апелянта з приводу переривання відеозапису з нагрудних камер поліцейських не є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі, адже наявними записами зафіксовані фактичні дані, що потребують доказування у справі про адміністративне правопорушення: наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Попри доводи апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо оспорювання апелянтом обставин керування ОСОБА_1 транспортного засобу суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що за наслідками дослідження відеозапису не вбачається підстав для сумнівів щодо керування саме ним транспортним засобом, зокрема після складення протоколу той був відсторонений від керування транспортним засобом з обґрунтуванням такої необхідності, обумовленим небезпекою його стану для нього особисто та інших осіб.

Апеляційним судом не встановлено провокування ОСОБА_1 на відмову від проходження складу на стан наркотичного сп`яніння, внаслідок чого відповідні доводи захисника в апеляційній скарзі є безпідставними.

У цій справі апеляційним судом не встановлено, порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 чи загальних засад при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення.

Разом з тим, при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції приймав участь захисник Поліщук А.Ю., надавав відповідні доводи щодо заперечення винуватості ОСОБА_1 та підстав для закриття справи, котрі були належним чином розглянуті судами.

За таких обставин апеляційній суд не вбачає порушення права на захист ОСОБА_1 , яке могло бути підставою для скасування судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Поліщука А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 04 лютого 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук