Провадження № 3/734/4/25 Справа № 734/2612/24
ПОСТАНОВА

іменем України

04 квітня 2025 року селище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участі секретаря судових засідань Ієвлевої О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Лущик О.М., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з ВП №1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу серії ААД №832590 від 16.06.2025 водій ОСОБА_1 16.06.2024 о 03 год. 05 хв. в с.Тополі по вул. Бобровицька, 8 Чернігівського району Чернігівської області керувала автомобілем марки Lexus RX д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнала та пояснила, що у вказаний у адміністративному протоколі час та місці була зупинена працівниками поліції біля свого двору за порушення комендантської години. Дане порушення пояснює тим, що близько 3-ї години ночі зателефонували її мати і повідомила про погіршення стану здоров`я, тому вимушена була поїхати на допомогу. Під час спілкування поліцейській заявив, що у неї наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер». Однак вона відмовилася, оскільки даному приладу не довіряє. Але проходити огляд на стан сп`яніння у медичному закладі вона не відмовлялася. Крім цього зазначила, що працівники поліції пропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Якби це була вимога поліцейських, то вона б її виконала. Коли в автомобілі працівники поліції складали документи, думала, що виписують направлення до медичного закладу. Однак, як з`ясувалося, поліцейський склав протокол відносно неї за ч.1 ст.130 КУпАП, а вже потім виписав та видав на їй вимогу направлення до медичного закладу. Дочекавшись завершення комендантської години, вона відразу поїхала з даним направленням до Козелецької ЛІЛ для проходження медичного огляду, але їй у цьому відмовили, пояснивши, що такий огляд проводиться лише у присутності працівника поліції. Відтак вважає, що у її діях відсутній складі адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в справі просила закрити.

Захисник Лущик О.М. просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях підзахисної складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, про що подала письмове клопотання, яке обґрунтовується тим, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 832590 , який складений 16 червня 2024 року 0 03 годині 31 хвилину, зазначено, що ОСОБА_1 як водій, відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку 0 03 годині 05 хвилин, тоді, коли і керувала автомобілем, і як додаток до протоколу зазначено, що долучено, серед документів, направлення. Згідно тексту Направлення, що долучене до матеріалів справи, який є додатком №1 (пункту 8 розділу ІІ) до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння(згадану вище) направлення, як офіційний документ, що є підставою для проходження такого огляду у медичному закладі, складно о 03 годині 32 хвилини, тобто після складання протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно долученого відеозапису з нагрудних бодікамер працівників поліції, чітко прослідковується час складання та вручення такого документу. Формальність підходу дій працівників поліції на місці зупинки транспортного засобу по факту виявлення такого правопорушення як відмова на законну вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, полягає в тому, що пропонуючи (але не вимагаю пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння) водієві посадовою особою роз`яснено, що можливо пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або «проїхали до лікарні - випишемо направлення». 1 відеофайл 05.15 сек. Такі дії працівників поліції формують у водія уяву та модель можливої поведінки у водія, очікувати отримання документу, однак не тільки усного запитання, чи пропозиції, крім того так вимагають вимоги встановленого алгоритму дій працівників поліції на місці зупинки водія. Сформоване на підставі слів працівників поліції, очікування отримання письмового документу «Направлення», як отримання законної підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, знайшло своє підтвердження у діях водія ОСОБА_1 під час перебування в автомобілі працівників поліції, виразилось у наполяганні на отриманні такого документу та про слідування до медичного закладу в супроводі працівників поліції, про що вона надала пояснення у судовому засіданні, однак, відеозапис з нагрудних бодікамер наданий, як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, не є безперервним, і за відсутності проміжку часу біля 10 хв. дає розумні підстави для сумніву у вчиненні адміністративного правопорушення як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вона вимагала видати таке направлення та прослідувати до закладу охорони здоров`я. Навпаки, отримавши такий документ після складання адманастративного протоколу виконала вимогу, проїхала до лікарні, та за відсутності працівників поліції не змогла пройти такого огляду. Вказаний факт свідчить про відсутність умислу на відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку. Відсутність повного та безперервного відеозапису дають підстави розумного сумніву у наявності факту події вчинення такого адміністративного правопорушення як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а факт прибуття з таким направленням до лікувального закладу у строки, цілком спростовують наявність умисних дій на намір вчинити таке адміністративне правопорушення. Підсумовуючи викладене: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 832590 складено о 03 годині 31 хвилину 16 червня 2024 року; час вчинення адміністративного правопорушення у фабулі висунутого обвинувачення працівниками поліції визначено як 03 год 05 хвилин 16 червня 2024 року (згідно протоколу серії ААД №832590); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння складено о 03 годині 32 хвилини 16 червня 2024 року (в даному документі міститься підпис працівника поліції старшого інспектора про те, що він водія доставив до закладу охорони здоров`я хоча це не відповідає дійсності і саме через те, що не було працівників поліції під час її перебування в лікувальному закладі, ОСОБА_1 не змогла пройти такий огляд. Вказаний факт зафіксовано на долученому примірнику направлення, який видавався їй після складеного протоколу).

Крім того, в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція) у протоколі про адміністративне правопорушення працівник поліції у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Вказані вимоги не виконані. Працівником поліції не зазначено у протоколі дії ОСОБА_1 щодо ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, навпаки, отримавши направлення, вже після оголошення протоколу, ОСОБА_1 прибула до лікарні самостійно з метою виконати вимогу пройти освідування.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно із п. п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015№ 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що у зазначений адміністративному протоколі час та місці працівники поліції зупиняють автомобіль Lexus RX д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Проте, слід звернути увагу на те, що даний відеозапис не відображає будь-яких ознак алкогольного сп`яніння останньої. Так на відеозапису вбачається стійку ходу ОСОБА_1 , не порушену її рухову сферу та мовну здатність, стан свідомості орієнтований, поведінка врівноважена. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» відмовляється. Також поліцейській їй роз`яснюють право пройти такий огляд у медичному закладі. Потім поліцейський в автомобілі складає матеріали, після чого оголошує ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Лише після цього, на прохання ОСОБА_1 поліцейський видає їй направлення на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

При цьому суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складений о 03 год. 31 хв. 16.06.2024, а направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 16.06.2024 о 03 год. 32 хв. Вказане що підтверджує доводи сторони захисту про те, що направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, як законна підстава для проведення такого огляду, було складено вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, суд вважає слушними доводи захисника про те, що відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейських наданий, як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, не є безперервним, і за відсутності проміжку часу біля 10 хв. дає розумні підстави для сумніву у вчиненні адміністративного правопорушення як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вона вимагала видати таке направлення та прослідувати до закладу охорони здоров`я.

Відтак, даний відеозапис не є належним та достатнім доказом фактичних обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд також приймає до уваги той факт, що після отримання від працівників поліції направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відразу, після завершення комендантської години (менш ніж через годину після складання протоколу) самостійно прибула до Козелецької лікарні інтенсивного лікування. При цьому на звороті направлення мається запис: «Огляд черговим лікарем проводиться за присутності працівників поліції, за само зверненням особи огляд на стан сп`яніння проводити не можливо. Черговий лікар ОСОБА_2 . 16 червня 2024 р. 04 год. 35 хв.».

При цьому слід звернути увагу, що відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не вимагає присутності працівника поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння. Відтак, Комунальним некомерційним підприємством «Козелецька лікарня інтенсивного лікування» Козелецької селищної ради не було забезпечено огляд ОСОБА_1 на предмет перебування її у стані алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Суд критично ставиться до акту огляду на стан сп`яніння та направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки він складений вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч. 1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2).

Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст. 251 КУпАП є, зокрема, дані протоколу про адміністративне правопорушення.

Одним з проявів верховенства права, - підкреслюється у підпункті 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02.11. № 15-рп/2004, - є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим... Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права..."

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Підсумовуючи викладене, об`єктивно дослідивши наявні докази по справі, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення ААД №832590, а саме відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку, не підтверджені належними та достатніми доказами по справі. Всі сумніви в даному випадку суддя у відповідності до ст.62 Конституції України трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та приходить беззаперечного висновку про недоведеність допустимими і належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Прецедентна практика ЄСПЛ вказує на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати мотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Суддя вважає за можливе не давати оцінку іншим доводам адвоката, оскільки вони на висновки не впливають.

За вказаних обставин, суддя дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 251, 252, 266, 276-280, 283 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя: