Справа № 944/2084/24
Провадження №3/944/1785/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П.,з участю адвоката Шпунта М.Б., в судовому засідані в залі суду в м.Яворові в режимі відеоконференції розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 об 09год. 39хв. 08 квітня 2024 року на автодорозі Львів-Краківець, керував автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у Яворівській центральній районній лікарні м.Яворів, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.04.2024року, згідно якого в ОСОБА_1 у видихуваному повітрі,0,92промілле алкоголю, чим порушив п.2.9 «а» Правил Дорожнього Руху України, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоч за вказаною адресою в протоколі скеровувався виклик в судове засідання.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Шпунт М.Б., в судовому засіданні, виену ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст130КУпАП заперечив та пояснив, що згідно п.16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (надалі по тексту - Інструкція), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи відеоматеріалів, в ході проведення огляду ОСОБА_1 для виявлення вмісту алкоголю у організмі ОСОБА_2 медичним працівником застосовувався газоаналізатор, а у вказаному висновку визначена чітка кількість проміле алкоголю у організмі ОСОБА_1 . Однак, як вбачається із наявних у матеріалах справи відеоматеріалів, лікарем який проводив огляд ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора перед початком використання пристрою не застосовував функцію самодіагностики такого на предмет наявності на ньому залишків алкоголю, від попереднього використання, застосування якої за застереженнями виробників газоаналізаторів є обов`язковим для отримання достовірних результатів .

Крім цього, згідно з пунктом 9 розділу III Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Крім цього, в матеріалах справи відсутня роздруківка чеку газоноаналізатора який підтверджує результат тестування проведеного ОСОБА_1 .

Також, матеріали справи не містять передбачених вказаними приписами документів, у тому числі, сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки- приладу газоаналізатора, що використовувався для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також дозволу Міністерства охорони здоров`я на його використання,

ОСОБА_1 не вживав алкоголю та категорично заперечує своє перебування в стані алкогольного сп`яніння та наявності в його організмі алкоголю 08.04.2024р. Просить провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у зв`язку керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно абз.1 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до абз.4 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, що для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 квітня 2024року, рапорт поліцейського ВРПП Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області І.Татарчинського, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1854120 від 08.04.2024року, висновкомом щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.04.2024року, проведеного за допомогою газоаналізатора, згідно якого у видихуваному повітрі ОСОБА_1 0,92промілле алкоголю.Відеозаписом на DVD-R диску, на яку ОСОБА_1 підтверджує той факт що дійсно на передодні вживав алкогольні напої, що спростовує покликання адвоката Шпунта М.Б., що ОСОБА_1 не вживав жодних алкогольних напоїв.Також, як вбачається із даного відеозапису, ОСОБА_1 притинзій чи заперечінь до проведеного огляду та результату огляду на стан сп`яніння не мав. Актом огляду на стан сп`яніння №73 від 08.04.2024, декларацією про відповідність газоаналізатора "Драгер"6820, витягом з журналу реєстрації медичних оглядів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 31.01.2024, де під №73 значиться ОСОБА_1 , свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №35/02278 газоаналізатора "Драгер"6820, яке чинне до 21.04.2024, та відповіддю із КНП Яворівської міської ради Львівської області "Яворівська центральна районна лікарня" згідно якої копія роздруківки яеку газоаналізатора , не здійснювалась, оскільки у комплекті до такого не має принтера.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтак в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого та ступінь його вини.

З врахуванням вищенаведеного приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме, застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Що стосується покликання адвоката на те, що ОСОБА_1 не вживав алкоголю та категорично заперечував своє перебування в стані алкогольного сп`яніння та наявності в його організмі алкоголю 08.04.2024р., та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130КУпАП, то таке спростовано вищенаведеними доказами та відеозаписом на якому ОСОБА_1 на запитання працівників поліції ствердив, що дійсно на передодні вечером під час огляду футбольного матчу він вживав алкогольні напої. Що стосується відсутності роздруківки чеку газоаналізатора, то відсутність такого не спростовує того що ОСОБА_1 не перебував стані алкогольного сп`яніння, оскільки, у матеріалах справи достатньо належних та допустимих доказів які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130КУпАП. ОСОБА_3 дій працівників поліції не оскаржував, зауважень до протоколу в нього також не було. Суддя відхиляє клопонання адвоката, та вважає, що такі дії адвоката Шпунта М.Б. направлені з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2024 року встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 605грн. 60коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шісот п`ять) грн. 60коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.