Справа № 553/259/25
Провадження № 3/553/191/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.04.2025м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., за участю секретаря судових засідань - Макаренка Я.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Черчика В.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, не працює, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , даних про притягнення до адміністративної відповідальності протягом року не надано,

за статтею 124, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

16.01.2025, о 10:05 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Полтаві, рухаючись по вул. Небесної Сотні від вул. Державного прапора, в напрямку вул. Анатолія Кукоби, на порушення вимог пунктів 11.4 та 12.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Octavia Tour, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, від удару автомобіль Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , відкинуло на автомобіль Renault Kadjar, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки.

Окрім того, 19.01.2025, о 21 год. 43 хв., в м. Полтаві, по просп. Миру, 30А, ОСОБА_4 , діючи на порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів), відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину в скоєнні ДТП, в результаті якої транспортні засоби отримали пошкодження, визнав повністю. Стосовно складення протоколу за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння зазначив, що 19.01.2025 зустрів сусіда ОСОБА_5 , з яким у нього дружні стосунки. Біля 5-го під`їзду був припаркований чорний Opel. Він попросив ОСОБА_5 поїхати до магазину, далі сіли до автомобіля та поїхали в магазин. Під час руху по вул. Миру в м. Полтаві напроти ТЦ Мир їх зупинила поліція. За кермом автомобіля Opel він не перебував та кому належить вказаний автомобіль він не знає. Штраф, накладений постановою від 19.01.2025 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУПАП, сплатив, оскільки було арештовано його рахунки.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_6 просив закрити провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На обґрунтування зазначив, що ОСОБА_1 автомобілем Opel Astra не керував, а під час зупинки перебував на пасажирському сидінні. Поліцейські зупинили автомобіль безпідставно. ОСОБА_1 вину в скоєнні ДТП, в результаті якої транспортні засоби отримали пошкодження, визнає повністю.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засідання пояснив, що 16.01.2025 він керував автомобіль Renault Kadjar, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався по вул. Небесної Сотні в напрямку центру м. Полтави. Проїхавши метрів 200 по кам`янці, помітив як автомобіль Skoda Octavia допустив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Octavia Tour, який рухався в зустрічному напрямку, від удару автомобіль Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , розвернула та відкинуло на його автомобіль Renault Kadjar.

За клопотанням захисника під час судового розгляду допитано свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , а також поліцейських ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Допитаний у судовому засіданні 28.03.2025 свідок ОСОБА_7 пояснив, що має дружні відносини з ОСОБА_1 19.01.2025, в вечірній час, вони разом вживали алкогольні напої. Перебуваючи біля будинку № 18 по пр-ту Миру в м. Полтаві зателефонували їх знайомому ОСОБА_11 та попросили поїхати з ним до магазину. ОСОБА_12 під`їхав на автомобілі Опель, вони сіли в автомобіль та поїхали до магазину. Неподалік від магазину "Сільпо" їх зупинила поліція. ОСОБА_12 в цей час швидко перескочив через ОСОБА_1 , який сидів на пасажирському сидінні, та десь пішов.

Допитаний у судовому засіданні 01.04.2025 свідок ОСОБА_5 пояснив, що з ОСОБА_1 є сусідами та перебуває з ним у дружніх стосунках. 19.01.2025 він придбав автомобіль Опель Астра і планував наступного дня його перереєстрацію. Коли під`їхав до під`їзду свого будинку, висадив сусіда ОСОБА_8 . Після, йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив поїхати до магазину. ОСОБА_1 , який був разом з ОСОБА_7 сіли в автомобіль і вони разом поїхали до магазину. В цей день саме він керував автомобілем. Вказав, що коли їх зупинили працівники поліції, він дуже злякався, оскільки забув вдома документи, перескочив через ОСОБА_1 , який був на пасажирському сидінні та пішов додому. На місце зупинки він не повернувся, оскільки вдома його відволікла дружина. Про те, що автомобіль було доставлено на спецмайданчик, він дізнався пізніше. Пояснити, чому він після зупинки транспортного засобу працівникам поліції вказав на ОСОБА_1 , як на особу, яка керувала транспортним засобом, не може.

Допитаний у судовому засіданні 01.04.2025 свідок ОСОБА_8 пояснив, що достовірно може стверджувати про те, що 19.01.2025 саме ОСОБА_5 керував транспортним засобом Опель, оскільки вони з ним разом перебували і ОСОБА_5 близько 21.00 підвіз його додому.

Поліцейський ОСОБА_9 пояснив, що 19.01.2025, близько 21:00 год, надійшло повідомлення про те, що невідомі особи на автомобілі Опель ймовірно перебувають в стані сп`яніння, влаштовують перегони, гучно грає музика в авто. Перебуваючи неподалік від місця, вони з напарником ОСОБА_10 помітили дане авто, під`їхали, авто зупинилося. Коли підійшли до нього, ОСОБА_1 , як потім було встановлено, намагався пересісти на сидіння пасажира, але не встиг і вони помітили як його ноги лежать на пасажирові. Коли пасажир зі своєї сторони вийшов з автомобіля, на запитання "хто був за кермом?", вказав на ОСОБА_1 та пішов начебто по своїх справах і не повернувся. У ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння він відмовився, вказуючи, що не керував автомобілем.

Поліцейський ОСОБА_10 надав аналогічні пояснення та вказав, що в момент коли автомобіль Опель зупинився, в салоні увімкнули світло і було видно як особа намагалася пересісти з місця водія на місце пасажира. Коли він підійшов до автомобіля, то тулуб ОСОБА_1 знаходився ще на рівні сидіння водія, а ноги перебували на пасажирові. Пасажир вийшов з авто зі своєї сторони і повідомив, що за кермом був " ОСОБА_13 ". В подальшому було встановлено особу ОСОБА_1 , який не надав реєстраційних документів на автомобіль та посвідчення водія, відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, тому було винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП, штраф за якою він сплатив, та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про таке.

За частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно має ґрунтуватися на обставинах установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах (стаття 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно пункту 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно пункту 11.4 Правил дорожнього руху, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Вина ОСОБА_1 у порушенні вимог Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 225299 від 19.01.2025 та серії ЕПР1 № 222332 від 16.01.2025, в який викладено обставини правопорушень;

- картками обліку адміністративних правопорушень від 16.01.2025 та від 19.01.2025;

- схемою місця ДТП від 16.01.2025, яка сталася 16.01.2025 о 10:05 годині в м. Полтаві, по вул. Небесної сотні, 74, на схемі зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП, та зафіксовані механічні пошкодження, яка підписана ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без зауважень чи заперечень, а тому в суду не має підстав вважати відображені в ній відомості такими, що не відповідають дійсним обставинам справи;

- письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 16.01.2025;

- письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 16.01.2025;

- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 19.01.2025 о 22 год. 20 хв.;

- даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3894707 від 19.01.2025;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_4 , від 19.01.2025;

- довідкою відділу АП УПП в Полтавській області про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП протягом року не притягувався;

- довідкою відділу АП УПП в Полтавській області від 20.01.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_5 від 29.07.2014 категорії А1, А, В1, В, С1, С, Д1, Д;

- даними відеофайлів з бодікамери поліцейських 470209, 469153, 470129, 470209 та відеореєстратора на CD-диску.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина повністю доводиться дослідженими під час судового розгляду доказами.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Доводи про те, що матеріалами справи не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та що відеозаписом також не зафіксовано факт керуванням, суд відхиляє як такі, що спростовані доказами, які наявні в матеріалах справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із переглянутого у судовому засіданні відеозапису, зафіксованого на бодікамери поліцейських, вбачається (00:00:40) як пасажир автомобіля Опель Астра, р.н.з. НОМЕР_4 , як було встановлено ОСОБА_5 , виходить з авто і на запитання працівника поліції стверджує, що не він був за кермом, а Макс. При спілкуванні поліцейські установлюють особу водія, ним виявився ОСОБА_1 , повідомляють про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, та пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер або у лікаря-нарколога, на що водій відмовився, вказуючи, що не керував даним автомобілем.

Також відеозаписом підтверджено факт того, що водій автомобіля ОСОБА_1 намагався пересісти на сидіння пасажира і в момент, коли до автомобіля підійшов працівник поліції, він ще перебував тулубом на рівні сидіння водія.

Суд наголошує, що факт керування ОСОБА_1 також доводиться даними постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Факт не оскарження постанови вказує на фактичне визнання ним вчинення правопорушення та керування автомобілем за аналогічних цій справі обставин (дата, час, місце). Доводи про те, що ОСОБА_1 був вимушений сплатити штраф через арешт його рахунків не приймаються до уваги, оскільки даний факт не знайшов свого підтвердження та не доведений відповідними доказами.

Суд критично відноситься до пояснень свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , оскільки вони перебувають в дружніх відносинах з ОСОБА_1 , тому можуть бути зацікавлені в розгляді даної справи.

Отже, всі доводи суд розцінює як позицію захисту, направлену на ухилення від відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Поряд з цим, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення досягає більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торіха поти Іспанії», параграфи 29-30) Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Наведені висновки, що містяться в рішеннях ЄСПЛ є частиною національного законодавства, а тому суд вважає за необхідне їх застосувати при судовому розгляді, вбачаючи на наявність таких самих випадків, про які йдеться у вищенаведених рішеннях суду міжнародної юрисдикції.

Отже, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, кваліфікує дії ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами частини 2 статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи конкретні обставини правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, на ОСОБА_1 накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнення у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", з ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 36, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення:

- за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 к.;

- за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) грн 60 к.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Повний текст постанови складено 07.04.2025.

Суддя Ю.М. Подмаркова