Справа №: 465/1151/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Коліщук З. М., з участю секретаря судового засідання Беднара А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Жовнеровича О.В., потерпілої ОСОБА_2 , її представника потерпілої адвоката Столяренка В.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 689163 від 07.02.2025, ОСОБА_1 03.02.2025 близько 22.00 на вул. Наукова, біля будинку № 38 здійснювала вигул собаки породи Стаффординський тер`єр без намордника, що спричинили заподіянню шкоди здоров`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 винную себе спочатку не визнавала, мотивуючи тим, що її собака була в прорезиновому наморднику. Пояснила, що 03.02.2025 біля 22.00 год., подивишись у вікно, що немає інших собак на вулиці, вийшла зі своєю собакою на прогулянку. Згодом побачила собаку ОСОБА_2 , яка була без поводка і вона, ОСОБА_1 , вигукнула, чи є хтось із господарів, підійшов молодий хлопчина, якого вона попросила забрати собаку, проте її прохання було проігнороване. Через деякий час, коли повертались додому, собаки почали гризтись, ОСОБА_2 намагалась забрати свою собаку від її собаки, а вона, ОСОБА_1 , в цей час тримала свою собаку за поводок. Стверджує, що її собака взяла собаку потерпілої за безрукавку. Після чого, ОСОБА_2 забрала свою собаку. Вона, ОСОБА_1 , запитала її, чи потрібна допомога, але потерпіла відмовилась від допомоги. Однак, у судовому засіданні 08.04.2025 визнала той факт, що собака в момент укусу була без намордника, так як вона його зняла. Потерпілій відшкодувала матеріальні збитки на суму 43 500 гривень. Просить суворо не карати, не вилучати собаку.

Потерпіла ОСОБА_2 показала, що 03.02.2025 біля 22.00 год. була зі своєю собакою породи чіхуахуа Пінкі на вулиці, так як ОСОБА_3 доливав масло до автомобіля. ЇЇ собака була без поводка, одіта в безрукавку. Коли вона, ОСОБА_4 , стояла біля автомобіля, то її собака відбігла та через деякий час відчула скавоління своєї собаки. Підбігла і побачила, що її собака була в пащі собаки ОСОБА_1 . Тоді, вона, ОСОБА_2 , намагалась забрати свою собаку, а тому своїми руками почала витягувати з пащі собаки ОСОБА_1 , а остання в той момент тримала міцно за поводок. В результаті чого, її ОСОБА_2 , покусала собака ОСОБА_1 . Після того, ОСОБА_3 повіз її з собакою в ветеринарну лікарню, де собаку було прооперовано, а їй, ОСОБА_2 надано медичну допомогу. Однак, її собаку не вдалось врятувати. Їй, ОСОБА_2 , у лікарні Святого Луки було накладено шви. Стверджує, що утворились від укусу собаки ОСОБА_1 . На даний час до ОСОБА_1 претензій не має. Підтверджує, що їй повністю відшкодовані збитки на суму 43 500 гривень.

Допитаний у свудовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що 03.02.2025 близько 22.00 приїхав на АДРЕСА_2 , щоб долити масло ОСОБА_2 , котра вийшла на вулицю зі своєю собакою. Через деякий час він почув гавкіт собак. Побачив, що потерпіла намагалась розірвати собак, витягнути з пащі чужої собаки свою маленьку. Стверджує, що в ОСОБА_2 були укуси на руці, а її собака не володіла нижніми кінцівками. Собака, що покусала, була без намордника. Він завіз потрпілу з песиком в лікарню.

Дослідивши матеріали справи, судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи тривалий розгляд справи та закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були надані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності, встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено частинами 1 та 2 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 154 КУпАП утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її експерементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Таким чином, законодавець покладає відповідальність саме на осіб, які утримують домашніх тварин та не обумовлює таку наявністю права власності на тварину.

Заслухавши думку учасників провадження, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, тобто вигулювання собак без повідків, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини, шо підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 689163 від 07.02.2025, ОСОБА_1 03.02.2025 близько 22.00 на вул. Наукова, біля будинку № 38 здійснювала вигул собаки породи Стаффординський тер`єр без намордника, що спричинили заподіянню шкоди здоров`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 ,оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами адміністративного провадження, а також підтверджуються іншими доказами, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні.

Консультативним висновком спеціаліста від 04.02.2025, з якого відомо, що у ОСОБА_2 виявлено відкриту рану пальця кисті без ушкодження нігтя, множинні кусано-рвані рани ІІ-го пальця лівої руки та кусані поверхневі рани пальців обох кистей. Укус собаки.

Відсутність в матеріалах справи даних щодо небезпечності цієї собаки, в цій конкретній справі, не спростовує вини ОСОБА_1 , оскільки саме її дії як особи, що допустила неналежне утримання собаки, знаходяться у причиновому зв`язку з тим, що ця собака покусала ОСОБА_2 та заподіяла шкоду здоров`ю.

Враховуючи вказані обставини, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд, відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її поведінку під час та після вчинення адміністративного правопорушення, ступінь її вини, майновий стан, суд вважає за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з конфіскацією собаки.

Суд звертає увагу, що санкція ч. 3 ст. 154 КУпАП є абсолютною, а не альтернативною, так як передбачає накладення штрафу саме з конфіскацією тварини, тобто застосування додаткового стягнення в даному випадку є безальтернативним.

Визначений вид та розмір покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами.

Згідно з ч. 5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривні.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ((одна тисяча сімсот) вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави з конфіскацією собаки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови буде складено та оголошено о 16:30 год. 10.04.2025.

Суддя Коліщук З. М.