Справа №295/3440/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Довгалюк Л.В., за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Якимчука О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП вдсутній, УБД, інваліду 3 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

04.03.2025 о 23 годині 06 хвилини ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Покровська, 116, у м. Житомирі з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Якимчук О.М. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі, навівши свої доводи у письмових запереченнях, зокрема, посилався на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу відповідно до виомг ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», порушення допущені працівниками поліції при складанні адміністративних матеріалів, перебування його підзахисного у тверезому стані тощо.

Керуючись завданнями КУпАП та провадження у справах про адміністративні правопорушення, враховуючи те, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, зважаючи на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 за участі захисника на підставі наявних у справі матеріалів, обсяг яких є достатніми для прийняття рішення у справі.

Заслухавши пояснення адвоката Якимчука О.М., дослідивши його письмові заперечення та матеріали справи, відтворивши долучені до протоколу відеофайли, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 266 КУпАП та пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкції), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, відмова водія від проходження огляду, зокреа, на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є порушенням п. 2.5 ПДР та самостійною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зважаючи на підстави такої відмови.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 262387 від 05.03.2025, в якому останній не висловив своєї незгоди з його змістом, направленням водія на огляд з метою виявлення стану сп`яніння від 04.03.2025, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 513036 від 04.03.2025 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 36 КУпАП, що відповідно і стало причиною зупинки транспортного засобу згідно з вимогами ст. 35 Закону України "Про національну поліцію", водночас захисником підтверджено сплату штрафу за даною постановою, а також відтвореними відеофайлами із бодікамери поліцейського, де на 23:20:07 зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та іншими матеріалами справи.

Зібрані у справі докази, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності.

Заперечень щодо факту керування ОСОБА_1 автомобілем за вказаних у протоколі обставин останнім на відеозаписі та його захисником у судовому засіданні не висловлено.

Натомість доказів про оскарження ОСОБА_1 дій або рішень працівників поліції, зокрема, постанови серії ДП18 № 513036 від 04.03.2025, у порядку статті 267 КУпАП, частин 1, 2 статті 286 КАС України до суду не надано.

Інші твердження сторони захисту щодо допущених порушень при складанні адміністративних матеріалів, зокрема: описка (механічна помилка) у протоколі, яка виправлена рапортом працівника поліцції, що відповідає вимогам Інструкції, фрагментарного та недостатньо інформативного відеозапису, невідповідності часу складання протоколу, рапортів і направлення, суд не вважає суттєвими та такими, що спростовують вину особи у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки зупинка транспортного засобу та складання адміністративних протоколів відбувалося на межі двох діб із 4 на 5 березня 2025 року.

Позицію сторони щодо закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопоршення за наведених у письмових запереченнях доводах, суд розцінює, як специфічний, обраний спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, дії останнього кваліфіковані правильно, вина особи доведена поза розумним сумнівом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння створює загрозу життю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху.

Враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 7, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 252, 256, 266, 280, 291, 294, 307, 308 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

(Отримувач: ГУК у Житомир обл./Житомирська обл.; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.