Справа № 692/153/25
Провадження № 3/692/123/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року с-ще Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, не працюючого, РНОКПП: невідомо, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 001370 від 20.01.2025, гр. ОСОБА_1 20.01.2025 о 20:14 год. в с. Білоусівка по вул. Соборна, 2, керував транспортним засобом BAWBJ1011P4L5Y, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager, результат 2,07 %, чим порушив п. 2.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судові засідання 07.03.2025, 18.03.2025 та 31.03.2025 було відкладено за клопотаннями захисника ОСОБА_1 адвоката Бруса С.М., який також просив допитати у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 .

У судове засідання 09.04.2025 ОСОБА_1 не прибув. Його захисник Брус С.М. вину ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення заперечував. Вказав, що ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнає, оскільки транспортним засобом не керував. Зазначив, що ОСОБА_1 дійсно їхав у вказаному транспортному засобі, однак за кермом перебував гр. ОСОБА_2 . Автомобіль було зупинено працівниками поліції та ТЦК, які перевіряли документи щодо перебування особи на військовому обліку. Захисник вказав, що ОСОБА_1 дійсно пройшов огляд на визначення стану сп`яніння, однак проходив такий огляд як громадянин, а не як водій, оскільки факту його зупинки не було. Зазначив, що поліцейськими при складенні протоколу вказано, що ОСОБА_1 порушено п. 2.9 ПДР України, однак не визначено, який саме з семи підпунктів було порушено, тому вважав протокол неналежним доказом. Також вказав на порушення порядку проведення огляду водія, зокрема, на відсутність направлення водія на огляд, акту огляду та висновку. Уточнив, що ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення вказаного правопорушення, оскільки не є водієм. Тому просив закрити справу відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 20.01.23025 близько 20 год. повертався додому автомобілем з роботи та в с. Білоусівка був зупинений працівниками поліції, які перевірили документи на предмет ухилення від військової служби. Потім запитали такі документи у ОСОБА_1 , у якого такі документи були не зовсім у порядку та щось йому написали. Вказав, що автомобілем BAW керував він і йому пройти огляд ніхто не пропонував. Чому було освідувано ОСОБА_1 не знає.

Заслухавши учасників справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`активне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачен оадміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

У КУпАП визначено форму та передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

За змістом ст.ст. 251, 256 КУпАП вбачається, що обов`язок належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення і не може бути перекладено на суд.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Конкретність пред`явленного особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів. Натомість неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно сформованої в протоколі серії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 001370 від 20.01.2025, гр. ОСОБА_1 20.01.2025 о 20:14 год. в с. Білоусівка по вул. Соборна, 2, керував транспортним засобом BAWBJ1011P4L5Y, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager, результат 2,07 %, чим порушив п. 2.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Протокол містить відмітки про відмову особи від його підпису, в частині пояснень особи по суті порушення протокол не заповнений. Також протокол містить відомості про тимчасове вилучення посвідчення водія та видачу тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом.

Суд звертає увагу, що п. 2.9 ПДР України «Водієві забороняється» містить 7 підпунктів - від а) до е), однак фабулою правопорушення не визначено, який саме підпункт пункту 2.9 було порушено.

Також у протоколі відомості про свідків чи потерпілих не вказано, як і не вказано, що такі особи були відсутні.

На підтвердження вини гр. ОСОБА_1 до матеріалів справи додані: вказаний протокол про адміністративне правопорушення, результати тестування до протоколу № 001370, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 328366 від (дату не вказано) 01.2025, рап орт поліцейського Сергієнка М.О. від (без зазначення дати), відеодокази на оптичному диску, довідку ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області № 35180-2025 від 17.02.2025 та супровідний лист.

Згідно результатів тестування на алкоголь за допомогою приладу DragerAlcotest 6810 від 20.01.2025, ОСОБА_1 пройшов таке тестування з результатом 2,07% 20.01.2025 о 20:49 год. Результати містять відмітку про відмови особи від підпису;

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 328366 від (відомості відсутні) 0.01.2025 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121, ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу за керування транспортним засобом (відомості відсутні) 01.2025 о 20:14 год., будучи не пристебнутим ременем безпеки та не надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, не мав на транспортному засобі ОТК.

Згідно рапорту поліцейського ОСОБА_3 20.01.2025 о 20:14 год. в с. Білоусівка по вул. Соборна, 2, за порушення ПДР було зупинено ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом BAWBJ1011P4L5Y, номерний знак НОМЕР_1 . Під час спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зі згоди ОСОБА_1 проводився огляд із застосуванням приладу Драгер результат 2,07%, з яким Бондар згідний. Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, від надання пояснень і підпису відмовився.

Згідно даних відеодоказів, що містяться на оптичному диску, поліцейськими 20.01.2025 о 20:14 було здійснено переслідування по ґрунтовій дорозі вантажного автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 та його зупинку о 20:15 год.;

Згідно другого відео файлу, він розпочинається о 20:34 год. та завершується о 21:01 год. На ньому зображено особу чоловічої статі у камуфляжному одязі - ОСОБА_1 , який стоїть біля нерухомого автомобіля з непрацюючим двигуном. Поліцейський вимагає у ОСОБА_1 надати посвідчення водія та той шукає такі документи. Поліцейський вказує, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та запрошує його до службового автомобіля, де чоловік проходить огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер з результатом 2,07 пройти такий огляд, від підпису результатів огляду відмовився. Після цього поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 процесуальні права та залишав місце події для встановлення точної адреси місця пригоди.

На третьому записі загальною тривалістю 13 хв. 29 с., що розпочинається о 21:01 год. та завершується 21:14 год., зображено процедуру складення адміністративних матеріалів.

На четвертому записі тривалістю 21 с, що розпочинається о 21:33:23 та завершується о 21:33:45, зображено пропозицію поліцейського ОСОБА_1 отримати копію протоколу.

Згідно з даними довідки ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області № 35180-2025 від 17.02.2025 ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався.

Інших доказів не надано.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно визначень, вказаних у п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Дослідивши наданий працівниками поліції відеозапис, долучений як доказ скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає, що відеозапис не є безперервним та є фрагментарним. З наданого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та був зупинений поліцейським під час такого керування. Стороною захисту ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_2 у судовому засіданні факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом заперечено.

При цьому суд звертає увагу, що надана копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 328366 є неналежної якості, оскільки не містить відомості як про дату її складення (..0.01.2025 року о 21:02 год.), так і про дату вчинення правопорушення (01.2025 року о 20:14 год.)

Щодо проведення процедури огляду водія на стан сп`яніння суд зазначає наступне.

Згідно положень 1,3,5,6 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень п. 2, 3 Р.І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану . Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Розділом ІІ вказаної Інструкції визначено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Так, згідно з п. 1, 3, 7, 8 10 Р.ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1до цієї Інструкції. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У матеріалах справи відсутній такий акт огляду.

Суд зазначає, що оскільки не вбачається факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його зупинки працівниками поліції після такого керування, то законність вимоги про проходження ним такого огляду викликає у суду сумніви.

При цьому суддя вважає, що працівники поліції допустилися помилки при фіксації правопорушення, оскільки ними не було належним чином зафіксовано обставини подій, що відбувались в с. Білоусівка по вул. Соборна, 2, 20.01.2025 о 20:14 год. від моменту виявлення факту керування автомобілем гр. ОСОБА_1 до моменту завершення складення адміністративних матеріалів, ознайомлення винної особи з протоколом про адміністративне правопорушення та вручення йому копії протоколу і вилучення автомобіля на штраф майданчик поліції. Даний запис є неповним і не відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також запис зроблено в умовах поганого освітлення. Тому суд не може дослідити у повній мірі твердження сторони захисту ОСОБА_1 про те, що він автомобілем не керував.

Окрім того, факт керування та зупинки не підтверджений іншими даними, зокрема, письмовими поясненнями осіб, присутність яких вбачається з наданих відеоматеріалів та прямо заперечений у судовому засіданні ОСОБА_2 .

При цьому рапорт поліцейського Сергієнка М.О. щодо твердження про зупинку ним гр. ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом автомобілем BAWBJ1011P4L5Y, номерний знак НОМЕР_1 , 20.01.2025 о 20:14 год. оцінюється судом критично як такий, що не узгоджується з даними відеозапису.

Суд звертає увагу на відсутність у матеріалах справи письмових пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при цьому наданий суду протокол про адміністративне правопорушення в цій частині не заповнений та не містить відомостей про відмову особи від надання таких пояснень.

Також суд звертає увагу на відсутність відомостей про відсторонення водія від керування транспортним засобом та вилучення такого автомобіля на штраф майданчик, оскільки докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого протии нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова протиУкраїни» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва протии Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з наданих матеріалів справи не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки та, відповідно, необхідності проведення йому, як водію, огляду з метою визначення стану сп`яніння, наданий відеозапис як доказ винуватості ОСОБА_1 є неповним та не дозволяє встановити всі обставини, на які вказувала сторона захисту та спростувати їх або підтвердити, тому суддя приходить до переконання, що достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 001370 від 20.01.2025, яким визначено межі даного судового розгляду, суду не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 130, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом 10 днів.

Суддя Л.О. Левченко

Повний текст постанови складений 11 квітня 2025 року.