П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/468/25

08 квітня 2025 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценко О. О., за участю: ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, до адміністративної відповідальності

за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

21 березня 2025 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за частинами першою або другою статті 173-2 КУпАП, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , під час сварки із ОСОБА_2 , яка доводиться йому дружиною, погрожував фізичною розправою, ображав нецензурними словами, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 , домашнє насильство.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень визнав частково, та вказав, що справді між ним та дружиною відбувся скандал та він лаяв останню нецензурними словами, однак вважає, що у конфлікті, крім нього, винна і дружина.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила викладені у протоколі обставини і вказала, що такі дії ОСОБА_1 вчиняє систематично. Вона постійно потерпає від знущань ОСОБА_1 , який зловживає спиртним, а у стані алкогольного сп`яніння веде себе агресивно, погрожує фізичною розправою.

Незважаючи на ті обставини, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП визнав частково, його вина у вчиненні правопорушень доводиться матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 251929 від 08 квітня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 21 березня 2025 року близько 19 годині 00 хвилин вчинив домашнє насильство щодо свої дружини ОСОБА_2 ; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 21 березня 2025 року; копією постанови Богородчанського районного суду №338/838/24 від 19 червня 2024 року відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП; копією постанови Богородчанського районного суду №338/1407/24 від 07 жовтня 2024 року відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП; інформацією на особу ОСОБА_1 з бази "Армор".

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" у визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 3 цього ж закону передбачено, що його дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Крім того, об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілої ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП правильною.

При накладенні адміністративного стягнення враховую характер вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує адміністративну відповідальність судом встановлено систематичність вчинення таких правопорушень ОСОБА_1 .

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Зважаючи на викладене, вважаю, що за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, до нього слід застосувати стягнення у виді адміністративного арешту. Більш м`які види стягнення, що застосовувались до ОСОБА_1 попередньо, не є достатніми для виправлення особи та недопущення в подальшому вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 24, 23, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору (отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: