Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер справи 755/18209/24

номер провадження 33/824/1352/2025

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді судової палати з розгляду цивільних справ Лапчевської О.Ф.,

за участю:

ОСОБА_1 ,

адвоката ОСОБА_1 - Лушкіна М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Вельможка Олега Олександровича на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2024 року /суддя Омельян І.М./

у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2024 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою, представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Вельможко О.О. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову скасувати, прийняти нову, якою направити до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві на доопрацювання та приведення матеріалів справи відповідно до вимог чинного законодавства.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказував на те, що суд першої інстанції проігнорував клопотання законного представника потерпілого про направлення матеріалів адміністративної справи до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві у порядку ст. 253 КУпАП, оскільки за заявою ОСОБА_3 про побиття її сина були внесенні відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 125 КК України, відкрито кримінальне провадження за заявою ОСОБА_4 стосовно побиття ОСОБА_2 (сина) ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою м. Київ, бульв. Ігоря Шамо, 5. Вказував, що у постанові що оскаржується, судом вказано, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не конкретизовано, від якого виконання батьківських обов`язків остання ухилялась та в чому саме це виразилось правопорушення, отже за твердженням суду, протокол складено з порушенням. і за таких обставин суддя відповідно до ч. 2 ст. 278 КУпАП повинен був своєю постановою повернути матеріали справи органу, що склав протокол, для належного оформлення. Зазначав, що з відео, що ОСОБА_4 додано з камер спостереження Ліцею де перебували діти, вбачається, що потерпілий ОСОБА_2 повернувся до ОСОБА_5 спиною, після того як замовив їжу, повертаючись до своїх однокласників, імовірно після того як звернувся до ОСОБА_6 «чи то ти сосиска в тісті?». З відео не вбачається що між дітьми був конфлікт, оскільки відсутній візуальний контакт більше 2 секунд, але ОСОБА_6 підійшов за можливості вимагати вибачень або іншим чином вирішення питання, і вдарив потерпілого, про що повідомляв при складанні адміністративних матеріалів в присутності обох своїх батьках, про що зазначила класний керівник ОСОБА_7 . Також ОСОБА_6 повідомив, що вдарив ногою по сумці і те, що бачив розбитий телефон після цього вдару, про що також повідомили діти - свідки. Відповідно до зазначеного та матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_6 вдарив потерпілого не одноразово та щиро про це повідомляв, хизувався цим та не приховував, доки батьки не вивели його в інше приміщення і після чого усією сім`єю вже наполягали на іншому, що ніби він захищався, про що також, суду повідомив класний керівник в своїх поясненнях, яка також повідомила про те, що потерпілий вибачився перед ОСОБА_6 . Також, звертав увагу, що не можна погодитись із тим, що судом пропагується та подається в рішенні як норму факт навчання батьками своєї дитини казати неправду, кидатися бити людину за свої особисті комплекси, оскільки запитання «чи то ти сосиска в тісті?» приводом для нападу, оскільки не є нецензурною лайкою та образою, якщо людина психологічно врівноважена та вихована. Крім того, як зазначив адвокат ОСОБА_1, Лобанов Ярослав пізніше зізнався батькам, що його давно булять. Це з точки зору ст. 150 СК України говорить про те, що батьки не піклуються про свою дитину, про її психологічний, духовний стан та моральний розвиток, не спілкуються та не дізнаються як справи у дитини в школі, а це означає, що батьки ухиляються від виховання.

Крім того, просив поновити строки на апеляційне оскарження, оскільки вперше подану апеляційну скаргу в межах строку апеляційного оскарження постановою Київського апеляційного суду від 16.01.2025 року було повернуто.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Лушкін М.Ю. звернувся із запереченнями на апеляційну скаргу, просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

У даній справі про адміністративне правопорушення зі змісту протоколу вбачається, що суть ніби-то вчиненого ОСОБА_6 адміністративного правопорушення полягає виключно в ухиленні від виконання своїх батьківських обов`язків, що призвело до пошкодженню мобільного телефону малолітнім сином іншій дитині. Жодних відомостей про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, що призвело до побиття її малолітнім сином іншої дитини матеріали протоколу про адміністративне правопорушення не містять. Тому, суд першої інстанції правильно розглянув справу про адміністративне правопорушення.

Вказував, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №583138 від 02.10.2024 року вбачається, що він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, працівником поліції було заповнено всі розділи протоколу, а відтак, у суду першої інстанції були відсутні законні підстави для направлення такого протоколу на дооформлення.

Також зазначав, що судом першої інстанції достовірно встановлено, що між малолітніми дітьми мав місце конфлікт 02.10.2024 року, який був розпочатий саме з боку апелянта, а саме останній образив малолітнього ОСОБА_6 . Вказана обставина підтверджується письмовими поясненнями малолітніх, письмовими поясненнями вчителя, відеозаписом події та іншими матеріалами, які знаходяться в провадженні. Окрім того, повторно наголошував, що предметом розгляду у межах даної справи є виключно ніби-то розбиття телефону апелянта. Натомість матеріали справи жодних належних та достатніх доказів даної обставини не містять. Вину малолітньої особи у пошкодженні майна та причинно-наслідковий зв`язок між діями малолітньої особи та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не доведено.

Звертав увагу, що дії, які нібито були вчинені малолітнім ОСОБА_5 , відбулися під час перебування його під наглядом навчального закладу, а саме Ліцею № 141 «Освітні ресурси та технологічний тренінг», працівники якого зобов`язані були забезпечити належний нагляд за дітьми та вживати необхідних заходів для уникнення ситуацій, особливо щодо заподіяння шкоди під час перебування дитини в навчальному закладі. Таким чином, у даному випадку ОСОБА_1 не є суб`єктом, який може нести відповідальність за дії малолітньої особи.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Лушкіна М.Ю., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 02.10.2024 року близько 12:40, за адресою: АДРЕСА_1 , ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків, що призвело до пошкодженню мобільного телефону малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іншій дитині.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Доводи апеляційної скарги про необхідність передачі матеріалів до органу досудового розслідування через внесення відомостей до ЄРДР 23.10.2024 року за ч. 2 ст. 1 ст. 125 КК України, судом не приймаються до уваги у зв`язку із тим, що протокол серії ВАВ № 583138 від 02.10.2024 року складений за ухилення ОСОБА_1 від батьківських обов`язків, що призвело до пошкодження майна іншої дитини, без вказівки на тілесні ушкодження, а кримінальне провадження за заявою ОСОБА_4 є окремим процесом, який не перетинається з предметом цієї справи.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано не застосовував ст. 253 КУпАП.

Також не приймаються до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції повинен був повернути протокол на доопрацювання у відповідності до ст. 278 КУпАП, де зазначено, що суддя при підготовці справи вирішує питання про правильність складання протоколу та може повернути його для дооформлення у разі виявлення недоліків.

Суд першої інстанції вірно встановив, що основною підставою для закриття провадження у справі є не формальні недоліки протоколу, а відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а суд не має права самостійно уточнювати фабулу правопорушення чи збирати докази.

Доводи апеляційної скарги про те, що з точки зору ст. 150 СК України якщо батьки не піклуються про свою дитину, про її психологічний, духовний стан та моральний розвиток, не спілкуються та не дізнаються як справи у дитини в школі це означає, що батьки ухиляються від виховання судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП відповідальність настає за ухилення батьків від виконання обов`язків щодо забезпечення умов життя, навчання та виховання неповнолітніх.

Суд першої інстанції встановив, що докази такого ухилення відсутні: ОСОБА_1 належно виконує батьківські обов`язки, про що свідчать пояснення класного керівника, переведення дитини до іншої школи після інциденту та звернення до правоохоронних органів щодо захисту прав сина.

Доводи апелянта про моральний аспект виховання та психологічний стан дитини виходять за межі предмета цієї справи, оскільки ОСОБА_1 у провину ставиться ухилення від батьківського обов`язку, що призвело до пошкодження мобільного телефону її сином іншій дитині, від якого саме обов`язку ухилялась ОСОБА_9 у протокол не зазначено, доказів пошкодження телефону саме її сином матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 294 КУпАП у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження направляти справу на доопрацювання до органу, який склав протокол.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити представнику потерпілого ОСОБА_2 - адвокату Вельможку Олегу Олександровичу строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Вельможка Олега Олександровича залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2024 року - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Лапчевська О.Ф.