ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Рябчун О.В., за участю(в режимі відеоконференції): особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Тютюнника В.В. переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 10 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що водій ОСОБА_1 , 26.09.2024 року о 10 годині 05 хвилин за адресою: м. Лиман, по вул. Озерна 32, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, як на місці зупинки, так і в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2,5 Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутності складу правопорушень, так як відсутні докази законної зупинки автомобіля та керування транспортним засобом. Захисник вказує, що відеозапис теж неналежний доказ, оскільки

відтворює не всі події, в тому числі відсутня інформація про складання, проголошення, вручення копії протоколу і відсторонення від керування. Стосовно наявної в матеріалах справи постанови про притягнення ОСОБА_1 за керування автомобілем та не увімкнення сигнал повороту, то захисник вказує, що цей документ складений через півтори години після складання протоколу. Окрім цього, захисник зазначає про фальсифікацію матеріалів, тому що направлення на огляд в заклад охорони здоров`я складено раніше ніж вказано у протоколі, час керування ОСОБА_1 автомобілем. Разом з цим, в апеляційній скарзі вказано, що ОСОБА_1 не мав ознак сп`яніння, що підтверджується відеозаписом. Протокол про адміністративне правопорушення неналежний доказ, тому що місце вчинення правопорушення зазначено невірно.

ОСОБА_1 та захисник під час перегляду підтримали вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; направленням на огляд водія в заклад охорони здоров`я, в якому зазначено ознаки сп`яніння, а також, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 , які теж підтвердили факт відмови ОСОБА_1 проходити огляд на встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку; відеозаписом, яким підтверджується законність процедури проходження огляду.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів факту керування автомобілем безпідставні, оскільки спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 на питання працівника поліції підтвердив, що керував автомобілем в присутності двох свідків, не заперечував даного факту.

На переконання апеляційного суду факт законності зупинки автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 підтверджується наявною у матеріалах справи постановою серії ЕНА № 3135955 від 26 вересня 2024 року, якою останнього притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, за керування автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 у м. Лиман, вказаного дня 10 годині 05 хвилин 58 секунд, де ОСОБА_1 на перехресті вулиць Петропавлівської та Слобожанська не ввімкнув покажчик повороту, чим порушив п. 9.2.б ПДР України. Даних про скасування цієї постанови до апеляційної скарги не долучено і в матеріалах справи теж вони відсутні. Дійсно дана постанова складена працівниками поліції через півтори години, але на переконання апеляційного суду ця обставина не є порушенням, враховуючи що час вчинення правопорушення зазначений вірно.

Відеозапис апеляційний суд вважає належним доказом, так як на ньому зафіксовано, як працівники поліції пропонували пройти огляд ОСОБА_1 , що відповідає положенням ст. 266 КУпАП, в тому числі зафіксовано факт відсторонення водія від керування транспортним засобом. Стосовно відсутності на відеозаписі інформації про складання, проголошення, вручення копії протоколу, то цей факт засвідчений двома свідками у вказаному процесуальному документі, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , і такі дії працівників поліції відповідають пункту 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.

ст. 254-256 КУпАП, в ньому, серед іншого, зазначено суть правопорушення, в тому числі й місце вчинення, а саме м. Лиман, вул. Озерна 32, де ОСОБА_1 керував транспортним засобом. З відеозапису не можливо встановити, що на ньому зафіксовано будинок під АДРЕСА_2 . Крім цього, апеляційний суд зазначає, що будинки АДРЕСА_3 та 41 знаходяться на одній вулиці, і відстань муж даними будинками є незначною, беручи до уваги їх номери, тому порушень щодо зазначені невірного місця вчинення правопорушення апеляційний суд не знаходить.

Ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 підтверджуються відеозаписом, на якому працівник поліції їх вказав водієві, останній цього факту не заперечував, до цього на питання поліцейського підтвердив, що вживав алкоголь, тому такі доводи апеляційної скарги необґрунтовані. Процедура огляд працівником поліції дотримана, ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд як на місці за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, так і в закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Тютюнника В.В. - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В.Рябчун