ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 682/45/25

Провадження № 33/820/272/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому за участю секретаря Мельничук К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Осташа М.С., апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Горщара Б.А на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 30.12.2024 року о 18 год. 41 хв. в м. Славута вул. Миру поблизу будинку 86 керував транспортним засобом Volkswagen Touareg державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я КП «Славутська МЛ» та підтверджується медичним висновком № 46 від 30.12.2024. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Горщар Б.А. просить постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.02.2025 року скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу даного правопорушення.

Стверджує, що відеозапис події не проводився безперервно, що є істотним порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Більше того, як вбачається із відеозапису, який долучений до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, даних про керування ОСОБА_1 транспортним засобом немає, під час під`їзду службового автомобіля, автомобіль належний останньому був зачинений, двигун та світло фар, габаритні вогні вимкнені. Інших доказів, які свідчили про перебування ОСОБА_2 за кермом та керування автомобілем матеріали справи не містять.

А тому, як вважає апелянт, саме по собі знаходження особи в нетверезому стані біля транспортного засобу, який є нерухомим, не являється доказом вчинення адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

Сторона захисту стверджує, що працівниками поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння було порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки такий огляд проводиться за наявності ознак алкогольного сп`яніння. Проте в ході бесіди поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння всупереч вимовам вказаної Інструкції.

У протоколі про адміністративне правопорушення також не зазначено ознак алкогольного сп`яніння.

Вказує на те, що зі змісту акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння №46 від 30.12.2024 року, вбачається відсутність запаху алкоголю, адекватність поведінки обстежуваної особи та орієнтованість у часі та просторі.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник Осташ М.С. підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду з підстав викладених у ній.

ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_3 під час апеляційного перегляду провадження пояснили, що 30.12.24 року приблизно о 15 год. приїхали на автомобілі Volkswagen Touareg державний номер НОМЕР_1 ,в м. Славута на вул. Миру, залишили там автомобіль та пішли у квартиру до матері ОСОБА_3 . Повернулися до автомобіля приблизно о 18 год 40 хв. та побачили там працівників поліції, які почали звинувачувати ОСОБА_1 у керуванні ТЗ у стані алкогольного сп`яніння. При наступних подіях ОСОБА_3 присутня не була. ОСОБА_1 у присутності працівників поліції заперечував факт керування ним транспортним засобом, але вони не зважали на це.

Мотиви суду

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 208985 від 30 грудня 2024 року, з якого вбачається, що 30.12.2024 року о 18 год. 41 хв. в м. Славута вул. Миру поблизу будинку 86 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Touareg державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я КП «Славутська МЛ» та підтверджується медичним висновком № 46 від 30.12.2024. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП (а.с.1);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 30.12.2024 року, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Огляд водія проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alkotest 6820», результат 0,25 ‰ (а.с.3);

- копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №46 від 30.12.2024 року, яким підтверджено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (а.с.22);

- висновку №46 від 30.12.2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджується, що ОСОБА_1 вказаного дня проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі КП «Славутська МЛ ім..Ф.М. Михайлова». Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Алкофор 300», за висновком лікаря ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат 0,32 ‰ та 0,29 ‰ (а.с.23);

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 208985 від 30 грудня 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», результат 0,25 ‰. З результатом водій не погодився та в подальшому пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі КП «Славутська МЛ ім..Ф.М. Михайлова», за допомогою приладу «Алкофор 300» з результатом 0,32 ‰ та 0,29 ‰ (а.с.7).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є надуманими, і спростовуються наведеними доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис події повинен бути безперервним, однак в даному випадку цього зроблено не було і відеозапис є неповним, суд апеляційної інстанції відкидає з огляду на наступне.

У пункті 5 Розділу ІІ, пункті 1 Розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 зазначено, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відео реєстраторів, у тому числі, на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Разом з тим, ні діючим законодавством, ні Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським.

Долученим до справи відеозаписом події з камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Підстави вважати вказаний відеозапис неналежним та недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані процесуальні дії, що підтверджують проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у визначений законом спосіб, а саме: на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alkotest 6820», результат 0,25 ‰ та в медичному закладі КП «Славутська МЛ ім..Ф.М. Михайлова», за допомогою приладу «Алкофор 300» 0,32 ‰ та 0,29 ‰. В результаті чого було складено протокол щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, а саме - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Окрім того, відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Доводи захисника в частині того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем Volkswagen Touareg державний номер НОМЕР_1 , спростовуються дослідженими судом доказами.

Пояснення свідка ОСОБА_3 у тій частині де вона повідомляє, що 30.12.24 року вони з ОСОБА_1 залишили автомобіль у м. Славуті, пішли додому до її матері, потім повернулися та зустріли працівників поліції, апеляційний суд вважає неспроможними, обумовленими бажанням підтримати позицію захисту ОСОБА_1 від висунутого обвинувачення, оскільки ОСОБА_3 , перебуває з ним у сімейних стосунках.

Крім того, пояснення свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_1 спростовуються відеозаписом, переглянутим апеляційним судом (файл 00000__0010ВМР4), зафіксовано як при під`їзді працівників поліції до Volkswagen Touareg державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 зачиняє двері водія у своєму автомобілі, а з пасажирської сторони автомобіля йде жінка. Окрім того, з розмови ОСОБА_1 та поліцейського вбачається, що причиною зупинки даного транспортного засобу стало не увімкнення водієм сигналу повороту. При цьому,ОСОБА_1 відповідав на питання поліцейського про порушення ПДР, не заперечував факту керування ним транспортним засобом.

Отже, підстав сумніватись, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом на момент його зупинки працівниками поліції апеляційний суд не вбачає, а доводи апелянта у цій частині є обраною тактикою захисту та спрямовані на уникнення від відповідальності.

Твердження апелянта про те, що вказані лікарем у акті огляду візуальні ознаки (відсутність запаху алкоголю, адекватність поведінки обстежуваної особи та орієнтованість у часі та просторі) свідчать про помилковість висновку щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки висновок лікаря щодо перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння було складено на підставі наявних ознак алкогольного сп`яніння, встановлених безпосередньо працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, так і ознак, виявлених самим лікарем при обстеженні останнього у медичному закладі. Виявлені ознаки у сукупності із результатом тесту дали лікарю підставу зробити висновок, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння апеляційним судом не беруться до уваги, так як підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом з якого вбачається, що працівники поліції при перевірці необхідних документів виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук) у зв`язку з чим запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, ознаки алкогольного сп`яніння обумовлені суб`єктивним сприйняттям працівників поліції, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того стан сп`яніння ОСОБА_1 на момент керування ним транспортним засобом підтверджено у встановленому законом порядку.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення також не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки такі ознаки, як запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, зафіксовані працівником поліції у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 30.12.2024 року.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер, обумовлені позицією захисту ОСОБА_1 від інкримінованого адміністративного правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силуст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Горщара Б.А. - залишити без задоволення.

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: