Справа № 277/318/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 квітня 2025 року селище Ємільчине

Суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Т.Г. Корсун, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, раніше притягувався до адміністративної відповідальності 16 жовтня 2024 року за ч.2 ст.173-2, КУпАП,

за ч. 3 ст. 173-2, ч.1 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2025 року до Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-8 КУпАП (справа №277/318/25, провадження № 3/277/169/25).

19 березня 2025 року до Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП (справа №277/327/25, провадження № 3/277/171/25).

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на те, що адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 надійшли на розгляд до одного судді, суддя дійшов висновку про необхідність об`єднання справ про адміністративні правопорушення в одне провадження для спільного розгляду.

11 березня 2025 року складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №041024, зі змісту якого вбачається, що 11 березня 2025 року о 17 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 перебуваючи в нетверезому стані вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

12 березня 2025 року складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №041010, зі змісту якого вбачається, що 12 березня 2025 року о 10 год. 15 хв. в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 не виконав вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №346765 від 11.03.2025, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-8 КУпАП.

12 березня 2025 року складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №041009, зі змісту якого вбачається, що 12 березня 2025 року о 10 год. 15 хв. в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство

відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

13 березня 2025 року складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №044579, зі змісту якого вбачається, що 13 березня 2025 року близько о 16 год. 15 хв. в АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство

відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав.

Дослідивши адміністративні матеріали та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Крім того, ст. 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши адміністративні матеріали та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

1. Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-8 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №041010 від 12.03.2025 року.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-8 КУпАП, передбачено, що особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за неповідомлення особою, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким вона повинна залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, у встановлений законом строк уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування.

В той же час, суть адміністративного правопорушення, як вона викладена у протоколі серії ВАД № 041010 від 12.03.2025 року, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-8 КУпАП, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, що унеможливлює розгляд справи по суті.

При цьому, судом відзначається, що чинними положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено повноваження суду щодо перекваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року по справі №560/751/17 вказав, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За наведених вище обставин, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суд дійшов висновку, що наявними в справі доказами не підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-8 КУпАП, оскільки відсутній склад вказаного правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність належних доказів та інших об`єктивних даних на підтвердження кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-8 КУпАП, суд дійшов висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-8 КУпАП та складу вказаного правопорушення у діях ОСОБА_1 у зв`язку з чим провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

2. Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ 041009 від 12.03.2025 року, ВАВ 041024 від 11.03.2025 року, ВАВ 044579 від 13.03.2025 року.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

За частиною 3 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. Важливим елементом суб`єктивної сторони правопорушення є мотив, а саме вчинення домашнього насильств, насильства за ознакою статті.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі по тексту Закон) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 14, 17 ч. 1 ст.1 Закону визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином Законом встановлено, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини другої статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання психологічної шкоди.

Отже, домашнє насильство є правопорушенням із матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання відповідних суспільно-небезпечних наслідків у виді шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого або реальної можливості заподіяння такої шкоди, тобто такої, що об`єктивно могла настати, але не настала через незалежні від волі кривдника обставини.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушеннясерії ВАВ № 041009 від 12.03.2025 року, серії ВАВ №041024 від 11.03.2025 року, серії ВАВ 044579 від 13.03.2025, які складені уповноваженими на те службовими особами у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення;

- копією постанови Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16.10.2024 року по справі №277/1362/24 згідно якої ОСОБА_1 притягнуто судом до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (триста сорок) грн;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 від 12.03.2025 року, від 11.03.2025 року, від 13.03.2025 року в яких остання зазначила обставини вчинення її співмешканцем гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП;

- рапортами уповноважених службових осіб ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Павленка С.В. від 12.03.2025 року, ОСОБА_4 від 11.03.2025 року, ОСОБА_5 від 13.03.2025 року та відеозаписом подій.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддею встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст.173-2 КУпАП, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

Згідно з положеннями ст.23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (тисячу двадцять) гривень, що за своїм видом та мірою відповідає завданню й меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При цьому, суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 від сплати судового збору, останній не стягується.

Керуючись статтями ч. 2 ст.33, 36, ст.401, ч.3 ст.173-2, ч. 1 ст.173-8, ст.ст.245,247, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 (справи №№277/318/25, 277/327/25) об`єднати в одне провадження, якому присвоїти єдиний унікальний номер № 277/318/25 (провадження № 3/277/169/25).

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-8 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Штраф перерахувати на рахунок отримувача: UA0006757, отримувач ГУК у Житобл./ТГ смт. Ємільчине 21081100, код отримувача: 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081100 призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяТ. Г. Корсун