Справа № 357/3564/25
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Білоцерківського районного управління поліції стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: в матеріалах справи немає, 03.02.2022 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, 15.12.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП,

за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

05.03.2025 по вул. Сухоярській в м. Біла Церква Київської області було виявлено ОСОБА_1 , який ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 183-1КУпАП.

За даним фактом стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 243463 від 05.03.2025 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адмінправопорушення визнав, пояснив, що дійсно має заборгованість зі сплати аліментів, яка утворилася через те, що він відбував покарання у місцях позбавлення волі, де не працював через свої внутрішні переконання. На даний час працює не офіційно та за два останні місяці березень та квітень сплатив аліменти по 3200,00 гривень та надалі по мірі можливості буде сплачувати заборгованість по аліментам.

Суддя дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 183-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Окрім визнання своєї винуватості самим правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП встановлена наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення за серії ВАД № 243463 від 05.03.2025 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення;

письмовою заявою ОСОБА_2 від 17.02.2025, відповідно до якої вона просить притягнути до відповідальності колишнього чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до виконавчого листа від 08.05.2011, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, не сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.02.2025, відповідно до яких у 2011 році вона звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду для сплати аліментів колишнім чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Цього ж року вона розлучилася з чоловіком. Відповідно до виконавчого листа від 2011 року винесено рішення про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. З 2011 року по 2016 рік колишній чоловік частково сплачував кошти, а після цього починаючи з 2016 року припинив надсилати кошти. З донькою на даний час не спілкується. Станом на 30.09.2024 заборгованість по сплаті аліментів становить 232871,75 гривень;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.03.2025, відповідно до яких 05.03.2025 до нього звернулися працівники поліції з метою отримання інформації по факту звернення його колишньої дружини ОСОБА_2 з приводу несплати мною аліментів на їхню спільну дитину ОСОБА_3 за період часу з 2016 року. Зі слів ОСОБА_2 сума заборгованості становить 232871,75 гривень. З даного приводу може пояснити, що від аліментів не ухиляється, не сплачує заборгованість у зв`язку з тим, що на даний час має фінансові труднощі та в подальшому зобов`язується по мірі надходжень фінансів виплачувати заборгованість по аліментам;

розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого загальна сума заборгованості по сплаті аліментів за період з грудня 2016 року по 30.09.2024 становить 232871,75 гривень.

Додатково суд дослідив надані ОСОБА_1 довідку про звільнення його з місць позбавлення волі, відповідно до якої він звільнився 15.06.2023, та дві квитанції про сплату аліментів по 3200,00 гривень 06.03.2025 та 04.04.2025.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, полягає у несплаті аліментів протягом певного періоду часу.

Суддя встановив, що загальна сума заборгованості по аліментам 232871,75 гривень, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП характеризується виною у формі умислу або необережності.

ОСОБА_1 є особою працездатного віку, не являється інвалідом, працевлаштований не офіційно та має змогу сплачувати аліменти на дитину.

Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Суддя, дії ОСОБА_1 кваліфікує за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є триваючим, отже строк застосування стягнення на момент ухвалення даної постанови не закінчився.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

З урахуванням даних про особу винного, обставин вчиненого ним адміністративного правопорушення, з метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів, запобігання вчинення ним інших правопорушень, вважаю за необхідне накласти на нього передбачене санкцією ч. 1 ст. 183-1 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, і яке на переконання суду буде достатнім для його виправлення та упередження скоєнню ним інших адмінправопорушень.

На підставі ст.40-1 КУпАП, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 183-1, 221, 246, 248, 249, 251, 256, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 183-1КУпАП адмінправопорушенні та накласти на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до ст. 325-1 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили.

Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

За виконання суспільно корисних робіт порушнику нараховується плата за виконану ним роботу. Оплата праці здійснюється погодинно за фактично відпрацьований час у розмірі не меншому, ніж встановлений законом мінімальний розмір оплати праці.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА