ПОСТАНОВА

Справа № 947/8207/25

Провадження № 3/947/1449/25

11.04.2025 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія ВАД №703587 від 20.02.2025, складений ДОП СП ВП ОРУП№1 ГУНП в Одеській області капітаном поліції Полянською Т.Ю. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, офіційно не працевлаштована, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04.12.2024, приблизно о 16.09 годині, знаходився у магазині «Аврора» за адресою в м.Одеса, вул.Академіка Корольова, буд.43-Е, таємно викрала з полиць магазину товар, а саме: крем Nivea для рук та тіла, вартістю 109 грн., навушники вакуумні, вартістю 399 грн., на загальну суму 508 грн., чим вчинила дрібне викрадення чужого майна.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, була додатково сповіщена через дільничного офіцера поліції.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибула до суду, хоча достовірно знала, що матеріали щодо неї направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавилася справою щодо неї, будучи додатково сповіщеною через дільничного офіцера поліції, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без її участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не оспорює.

Винність ОСОБА_1 , крім визнання нею вини у вчиненому і її письмових пояснень, підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, заявою, поясненнями свідка ОСОБА_2 , накладною, фотознімками, письмовими поясненнями ОСОБА_1 тощо.

Оскільки ОСОБА_1 вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, то вона визнається винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника враховується характер правопорушення, данні про особу винної.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню у виді громадських робіт на строк двадцять годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (Шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.