Справа № 750/2041/25
Провадження № 3/750/921/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Лямзіна Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , протягом року після накладення на нього адміністративного стягнення постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 лютого 2024 року, за ч.1 ст.173-2 КУпАП, повторно вчинив дії передбачені частиною 1 вказаної статті.

01 лютого 2025 року о 09 год. 25 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї сестри ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, ображав потерпілу нецензурною лайкою та погрожував вбити, чим завдав їй психологічних страждань, у наслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав, з протоколом погодився.

Факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №285348 від 01 лютого 2025 року, письмових поясненнях ОСОБА_2 від 01 лютого 2025 року, заяві ОСОБА_2 від 01 лютого 2025 року, копії форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства складеною відносно кривдника ОСОБА_1 , копії термінового заборонного припису серії АА №470221 від 01 лютого 2025 року, відеозаписом долученим до протоколу та копією постанови Деснянського районного суду м.Чернігова від 21 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Частина 3 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

За визначенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення та вважає, що адміністративне стягнення в межах санкції частини третьої даної статті, у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян є необхідним і достатнім стягненням для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 401, 173-2, ч.3, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одна тисяча двадцять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. в дохід державного бюджету.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя Н.Ю. Лямзіна