Справа № 288/484/25
Провадження № 3/288/169/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Поліщук Р.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Головного управління ДПС у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за частиною першою статті 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 289/06-30-24-07 від 20 березня 2025 року, ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність, а саме реалізацію товару (шкарпеток) через мережу Інтернет без державної реєстрації суб`єктом господарювання з метою отримання доходу (прибутку), що підтверджується платіжною інструкцією щодо перерахування грошових коштів ОСОБА_1 за реалізований товар № Р24АD7960 від 20.02.2025 року на загальну суму 92 гривні, чим порушено статтю 58 ГК України, статтю 50 ЦК України.

В судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, 10.04.2025 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, та в якій вона вказує, ніякою господарською діяльністю не займається, а адміністративні матеріали складено у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною першою статті 164 КУпАП встановлено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Таким чином, об`єктивна сторона цього правопорушення, а саме провадження господарської діяльності, виражається в таких формах: - без державної реєстрації як суб`єкта господарювання; - без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом; - без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону; - у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії; - без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вказана диспозиція лише в загальному описує адміністративне правопорушення, не конкретизуючи його змісту, тобто є бланкетною. Тому для повного визначення ознак правопорушення необхідно звернутися до інших галузей права, що встановлюють норми, порушення яких призводить до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно зі статтею 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність і систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо, самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Згідно зі статтею 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єкти господарювання реалізують свою господарську компетенцію на основі права власності, права господарського відання, права оперативного управління відповідно до визначення цієї компетенції у цьому Кодексі та інших законах.

Відповідно до статті 58 ГК України, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Отже, незалежно від наявності/відсутності мети отримання прибутку, господарською діяльністю є виготовлення, реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг, що здійснюється безпосередньо особою, на власний ризик, самостійно (ініціативно) та систематично.

Саме у разі здійснення такої (господарської) діяльності та реалізації господарської компетенції особи визнаються суб`єктами господарювання та підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку як юридична особа чи фізична особа підприємець. За відсутності в діяльності особи ознак самостійності (ініціативності) та систематичності, а також господарської компетенції відсутні підстави для висновку про її господарський характер, а отже, і про обов`язок особи зареєструватись як суб`єкт господарювання.

З огляду на зазначене, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 164 КУпАП, з`ясуванню підлягають як факти здійснення реалізації продукції (виконання робіт чи надання послуг) особою без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, так і факти систематичності такої діяльності (три і більше разів протягом календарного року), її самостійність та ініціативність, наявність в особи господарської компетенції щодо такої діяльності.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 164 КУпАП, суду мають бути надані докази того, що особа систематично здійснювала господарську діяльність (три і більше разів протягом календарного року) без реєстрації як фізичної особи-підприємця.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 164 КУпАП, надано:

- акт від 20.03.2025 року № 290/06-30-24-07/ НОМЕР_1 про неявку особи, що притягується до адміністративної відповідальності, для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення;

- повідомлення від 25.02.2025 року про надання пояснень, направлене на адресу ОСОБА_1 ;

- копія платіжної інструкції № Р24АD7960 від 20.02.2025 року про оплату в якій відсутні відомості платника, отримувач ОСОБА_1 коштів у розмірі 92 гривні, призначення платежу «Переказ власних коштів».

- копія скріншот сторінки OLX, aleksa на якій зображені 9 оголошень з продажу речей;

- скріншот переписки в якому зазначено номер карткового рахунку та адреса доставки довару;

Таким чином, у матеріалах справи міститься лише одна платіжна інструкція, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримала переказ власних коштів від невідомої особи у розмірі 92 гривні.

При цьому, долучені до матеріалів справи вищезазначені скріншоти оголошень, які лише ймовірно належать ОСОБА_1 та переписки не свідчать про провадження саме нею систематичної господарської діяльності без реєстрації як фізичної особи-підприємця, оскільки не підтверджують, що дана сторінка на OLX та заначений в ній товар належить ОСОБА_1 ..

Інших належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів систематичності продажу товарів ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини ОСОБА_1 , а долучені до матеріалів справи докази не вказують на систематичну реалізацію нею товарів без державної реєстрації суб`єктом господарювання з метою отримання доходу (прибутку), яка була регулярною, постійною та суттєвою, крім того відсутні докази що саме вона розмістила оголошення на OLX.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи у сукупності зазначені вище норми законодавства, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, які б надавали можливість підтвердити наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не підтверджують вину ОСОБА_1 , за стандартом доведення «поза розумним сумнівом», відповідно до якого доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між: собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року).

Згідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , в інкримінованому їй правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 164 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі статті 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 164, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП закрити на підставі частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності подається до Житомирського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Попільнянського

районного суду Р.М.Поліщук