Провадження № 3/193/190/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 квітня 2025 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., за участю секретаря судового засідання Оселедець О. І., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №9 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Нікольське на Дніпрі Солонянського району Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, інваліда ІІ групи, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

17.03.2025 відносно ОСОБА_1 інспектором ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Петриковим Є. А. складено протокол, серії ЕПР1 № 274193, про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про те, що 17.03.2025 о 13 годині 53 хв. в Дніпропетровській області у Криворізькому районі на трасі Т0419 П`ятихатки Апостолове Зеленодольськ ОСОБА_1 керував транспортним засобом "ВАЗ 21010", д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці ока, неприродній колір обличчя, знижена увага), однак від проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнав і пояснив, що від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, просто у зв`язку з урологічним захворюванням не зміг здати сечу, здати інші біологічні зразки йому у лікарні мед.працівники не пропонували.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (Інструкція).

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 розділу ІІ Інструкції).

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що 17.03.2025 водія ОСОБА_1 було запрошено для проходження медичного огляду на стан сп`яніння до КП «ДБКЛНПСД» ДОР. Перебуваючи в медичному закладі, водій ОСОБА_1 протягом досить тривалого часу намагався здати для дослідження сечу, вказаний біоматеріал не надав, пояснив лікарю, що не має змоги здати сечу, оскільки має урологічне захворювання, що створює проблеми із вільним сечовивільненням. Пропозиції від працівників медичного закладу щодо можливості здати інші біологічні зразки не надходило, хоча ОСОБА_1 наголошував про можливість здати кров.

Відповідно до висновку КП «ДБКЛНПСД» ДОР від 17.03.2025 № 430 ОСОБА_1 медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не пройшов (а.с. 4). Отже, з дослідженого висновку не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.

Із медичних документів наданих ОСОБА_1 у судовому засіданні, дійсно підтверджено, що він після ДТП, яке мало місце у 2012 році, отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого йому було проведено операцію з вшивання сечового міхура, перебував на лікуванні з приводу гострої затримки сечі. Згідно довідки МСЕК серії 12 ААБ № 597850 від 15.12.2020 ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності загального захворювання з ураженням ОРА.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Пунктами 12, 13 розділу ІІІ з Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Тобто, для дослідження біологічного середовища, крім сечі, може також використовуватися слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров.

Аналіз вимог статті 130 КУпАП вказує на те, що під відмовою від проходження огляду законодавцем закладено умисну та свідому дію особи, виражену у небажанні вчиняти активні дії для проходження огляду на стан сп`яніння, за умови наявності для цього усіх необхідних умов.

З аналізу змісту пунктів 7, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції слід дійти висновку, що особа, яка доставлена для проведення огляду не може на власний розсуд визначати та вказувати лікарю, який проводить огляд, який саме біологічний матеріал слід відібрати для проведення дослідження, однак, поряд з цим вимогами Інструкції чітко встановлено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Тобто, відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння має місце тоді, коли особа не може надати зразки сечі, слини або змивів та після цього відмовляється надати зразки своєї крові.

Вказаний підхід в Інструкції пояснюється тим, що людина в силу своїх біологічних особливостей або в силу певного емоційного стану може не мати у певний період часу позивів до сечовипускання, а іноді може мати недостатнє слиновиділення. Саме в таких випадках у особи має відбиратися інший біологічний матеріал, а в разі неможливості, кров для здійснення відповідного аналізу, тому відсутність сечі сама по собі не може свідчити про відмову особи від проходження медичного огляду.

У даному випадку ОСОБА_1 у медичному закладі пояснив, що сечу для проведення дослідження здати не може, через урологічне хахворювання, пропонував здійснити дослідження здавши інший біологічний зразок, однак працівники медичного закладу належним чином не зреаговано щодо здачі інших біологічних зразків для аналізу, передбачені п. 12 розділу ІІІ Інструкції. За таких обставин суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ч.2ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - суду не надано, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, саме за відсутністю в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, 213, 221, п.1 ст.247, 248, 249, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити за відсутністю події та складу цього правопорушення.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Томинець