Справа 362/1921/25
Провадження 3/362/944/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2025 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , голова ліквідаційної комісії Комунального закладу Глевахівської селищної ради «ГЛЕВАХІВСЬКИЙ КУЛЬТУРНИЙ ЦЕНТР»,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

установив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08.01.2025 № 76/10-36-07-12, складеного головним державним інспектором Білоцерківського відділу перевірок платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Київській області Лук`янець С.П., при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки Комунального закладу Глевахівської селищної ради «ГЛЕВАХІВСЬКИЙ КУЛЬТУРНИЙ ЦЕНТР», ОСОБА_1 вчинив порушення Податкового кодексу України, а саме: у порушення п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), п. 8.2, Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (зі змінами та доповненнями), а саме: не повідомив про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків, а саме про дві будівлі будинків культури.

ОСОБА_1 у судовому засіданні категорично заперечив свою вину в поставленому в провину правопорушенні. Пояснив суду, що дані об`єкти ніколи не перебували у власності чи оперативному управлінні Комунального закладу Глевахівської селищної ради «ГЛЕВАХІВСЬКИЙ КУЛЬТУРНИЙ ЦЕНТР», а тому він не повинен був повідомляти податкові органи про їх наявність. Податковий інспектор дійшов висновку про вказане порушення через те, що представником Комунального закладу Глевахівської селищної ради «ГЛЕВАХІВСЬКИЙ КУЛЬТУРНИЙ ЦЕНТР» помилково була надана відповідь, що ці два об`єкта перебувають у оперативному управлінні цього комунального закладу, хоча насправді ці об`єкти були передані в оперативне управління сектору культури, туризму, молоді та спорту Глевахівської селищної ради, що є самостійною юридичною особою та ніякого відношення до Комунального закладу Глевахівської селищної ради «ГЛЕВАХІВСЬКИЙ КУЛЬТУРНИЙ ЦЕНТР» не мають. Цей факт підтвердив документально.

Вивчивши матеріали справи ви їх сукупності, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд встановив таке.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 і 252 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, диспозицією частини 1 статті 163-1 КУпАП установлена відповідальність за Відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно з п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, може прийняти рішення про зміну основного та неосновного місця обліку великого платника податків, у тому числі визначити, що облік такого платника податків здійснює територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, та його структурні підрозділи в разі створення.

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (далі по тексту - Порядок обліку податків і зборів), платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.

Згідно з п. 8.2 Порядку обліку платників податків і зборів об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Юридична особа інформує про всі об`єкти оподаткування крім тих, відомості щодо яких надані до відповідних контролюючих органів відокремленими підрозділами такої юридичної особи. Відокремлені підрозділи юридичної особи подають інформацію про об`єкти оподаткування, що знаходяться на їх балансі.

Відповідно до п. 8.4 Порядку обліку платників податків і зборів повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Суд зауважує, що на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додано лише копію витягу з акта перевірки № 584/10-36-07-12/44118024 від 08.01.2025 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Комунального закладу Глевахівської селищної ради «ГЛЕВАХІВСЬКИЙ КУЛЬТУРНИЙ ЦЕНТР» (аркуші 1, 28, 29, 30 цього документа), де міститься посилання на рішення Глевахівської селищної ради № 1380-39 VIII від 04.01.2024 та № 896-21-VIII від 27.01.2022 щодо передачі нежитлового приміщення будинку культури смт. Глеваха та будівлі будинку культури с. Путрівка в оперативне управління Комунального закладу Глевахівської селищної ради «ГЛЕВАХІВСЬКИЙ КУЛЬТУРНИЙ ЦЕНТР».

Водночас з рішення Глевахівської селищної ради № 1380-39 VIII від 04.01.2024 видно, що нежитлове приміщення будинку культури смт. Глеваха передано в оперативне управління сектору культури, туризму, молоді та спорту Глевахівської селищної ради, а з рішення Глевахівської селищної ради № 896-21-VIII від 27.01.2022 вбачається, що будівля будинку культури с. Путрівка передана в оперативне управління сектору культури, туризму, молоді та спорту Глевахівської селищної ради.

На виконання цих рішень між представником Глевахівської селищної ради та представником сектору культури, туризму, молоді та спорту Глевахівської селищної ради було укладено 01.06.2022 та 01 березня 2024 договір на закріплення майна комунальної власності Глевахівської селищної територіальної громади на праві оперативного управління на вищезазначене майно.

Отже, судом встановлено, що приміщення будинку культури смт. Глеваха та будівлі будинку культури с. Путрівка були передані в оперативне управління сектору культури, туризму, молоді та спорту Глевахівської селищної ради, а тому у ОСОБА_1 , який є головою ліквідаційної комісії Комунального закладу Глевахівської селищної ради «ГЛЕВАХІВСЬКИЙ КУЛЬТУРНИЙ ЦЕНТР», не виникло обов`язку повідомляти про ці об`єкти контролюючі органи.

Також суд констатує, що суду не надано документів на підставі яких було проведено працівниками державної податкової служби позапланової виїзної документальної перевірки вказаного комунального закладу, а також відомостей щодо посадових обов`язків ОСОБА_1 , як голови ліквідаційної комісії Комунального закладу Глевахівської селищної ради «ГЛЕВАХІВСЬКИЙ КУЛЬТУРНИЙ ЦЕНТР», невиконання яких тягне за собою відповідальність, передбачену частиною 1 статті 163-1 КУпАП.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (пункт 34 Рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, пункт 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року та інші), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до висновку про недоведеність у даному випадку вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за стандартом доведення «поза розумним сумнівом» і наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 cт. 247 КУпAП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, суд

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 163-1 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко