справа № 179/381/25
провадження № 3/179/178/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року с-ще Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого головним бухгалтером КП «Личкове», адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 14331/04-36-04-12/33370955 ОСОБА_1 будучи головним бухгалтером КП «Личкове» несвоєчасно подала платіжні доручення до установ банку на перерахування належної до сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин згідно Розрахунку з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин: № від 14.01.2025 за IV квартал 2024 року по терміну сплати 19.02.2025, сума заборгованості склала 1291, 21 грн, чим порушив п. 257.5 ст. 257 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

На підтвердження доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додані: акт перевірки від 07.03.2025 року № 11771/04-36-04-12/33370955.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провину визнала частково, зазначила, що заборгованість виникла у зв`язку з відсутністю коштів.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення в розділі «суть порушення, частини, статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, Податкового кодексу України та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на орган доходів і зборів, що були порушені» зазначено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, однак в розділі «частина, стаття Кодексу України про адміністративне правопорушення, що передбачає відповідальність» вказано ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Так, згідно ч. 1 ст. 163-2 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), а ч. 2 ст. 163-2 КУпАП визначена повторність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

У відповідності до положень КУпАП суд не може самостійно встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та виходити за межі обставин, зазначених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з цим, з вказаних у протоколі нормативних актів, за які передбачена відповідальність, суду не надається можливим встановити за якою ж самою частиною ст. 163-2 КУпАП притягувати ОСОБА_1 , оскільки у протоколі містяться розбіжності щодо правової кваліфікації.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи.

Однак, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення в протоколі не конкретно зазначено склад адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, всупереч вимог ст. 256 КУпАП, уповноваженою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення неналежним чином зазначено нормативний акт, за яким передбачено відповідальність за дане правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

За статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі є розбіжності у зазначені частини, яка кваліфікує правопорушення за ст. 163-2 КУпАП, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не можна визнати допустимим доказом, що унеможливлює притягнення її до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

Враховуючи те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена, суд вважає, що необхідно закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 221, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Ю. Кравченко