ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/9309/24 Головуючий суддя І інстанції Семенова Я. Ю.
Провадження № 33/818/234/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Дичаковського Д.В. на постанову Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2024 року у відношенні ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП України,-

УСТА Н О В И В:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як установив суд 06 серпня 2024 року о 22 годині 55 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford C-max, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Гвардійців-Широнінців біля буд. 60 в м. Харкові в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», що підтверджується висновком №2229 від 06.08.2024, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з якими: забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Дичаковський Дмитро Вікторович просить поновити пропущений десятиденний строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що про винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності його довіритель ( ОСОБА_1 ) дізнався випадково від знайомих 12.11.2024 року тому і не мав можливості оскаржити дану постанову.

Також просить постанову Московського районного суду міста Харкова по справі від 29.102024, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що патрульними поліції не роз`яснено підстави для зупинки поліцейськими транспортного засобу.

При складанні протоколу працівниками поліції громадянину ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права та обов`язки, передбаченні ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАЇЇ у зв`язку чим грубо порушено норми законодавства

Також автор апеляційної скарги посилається на невідповідність технічного засобу «Драгер» вимогам закону а саме - відсутність сертифікату відповідності, не проведення калібрування у строки, визначені технічною інструкцією.

Також вважає необґрунтованими твердження у постанові про те, що гр. ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 25.09.2024, 29.10.2024, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно шляхом направлення судових повісток на адресу проживання правопорушника, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення.

На противагу цьому зазначає, що до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення 27.08.2024 особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судової повістки на на 09-00 годину, та судова повістка на 29.10.2024 на 15-00 годину, яка повернулася до суду як невручена ОСОБА_1 із зазначенням у довідці про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою», не відповідає дійсності оскільки данні повістки або повідомлення Укрпошти на його адресу не надходили, тому він був необізнаний про розгляд адміністративної справи а текст постанови суду взагалі не отримував.

Також вважає, що суд у своїй постанові суд, безпідставно застосував як додаткове стягнення позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом на 1 рік.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 26.03.2025 року особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Карпухін Д.Ю. не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про що свідчить заява захисника ОСОБА_1 -Карпухіна Д.Ю.

З даної заяви вбачається, що ОСОБА_1 не має можливості з`явитися у судове засідання через те, що є військовослужбовцем, але бажає взяти участь в судовому засіданні у зв`язку із чим заявник просить перенести судове засідання.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи свідчать про те, що апеляційна скарга, подана в інтересах ОСОБА_1 підписана адвокатом Дичаковським Д.В.

Вперше розгляд названої апеляційної скарги призначено 18.12.2024 року, проте, судове засідання було перенесено за клопотанням сторони захисту у зв`язку з участю адвоката Дичаковського Д.В. в іншому судовому засіданні.

Наступне судове засідання було призначено на 22.01.2025 року, проте також було перенесено у зв`язку з участю адвоката Дичаковського Д.В. в іншому судовому засіданні (розгляд кримінального провадження)

В подальшому ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги із адвокатом Карпухіним Д.Ю., який 11.03.2025 року ознайомився з матеріалами даної справи в повному обсязі.

Судове засідання, призначене на 12.03.2025 року відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_4 через необхідність узгодження (формування ) правової позиції сторони захисту.

В період з 11.03.2025 року по 26.03.2025 року стороною захисту доповнень до апеляційної скарги не подавалось.

Таким чином, подальші відкладення (перенесення) апеляційного розгляду є недоцільними, оскільки в такому випадку існує загроза безпідставного зволікання із розглядом справи в розумні строки.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що що право на захист ОСОБА_1 жодним чином не порушено, а отже апеляційна скарга сторони захисту може бути розглянута за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, оскільки .

Стосовно клопотання сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження, то воно підлягає задоволенню, оскільки матеріали справи не містять даних про належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи.

Відтак, подача апеляційної скарги по за строками апеляційного оскарження обумовлена поважними причинами, а відтак строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Що стосується вимог апеляційної скарги, то вони не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам.

Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються матеріалами справи, а саме:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №103119 від 07 серпня 2024 року;

- показаннями Drager Alcotest 6820 ARJL-0313, що містяться на спеціальному бланку, згідно з якими, 06 серпня 2024 року о 22 годині 57 хвилин ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду на стан сп`яніння 1,10 проміле, у графі бланку «підпис особи, що тестують» зазначено: «не згоден»;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alcotest 6820 ARJL-0313, який проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_5 ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, результат огляду 1,10 проміле, з результатом огляду водій не згоден;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2229 від 06.08.2024, складеним лікарем КНП ХОР «ОКНЛ», згідно з яким, ОСОБА_1 06.08.2024 о 23-50 годині перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- рапортом поліцейського роти №5 батальйону №4УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Мамона Б.М., зі змісту якого убачається, що 06.08.2024 під час несення служби у складі екіпажу 5002 за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 60, приблизно о 22-55 годині за порушення п. 8.4 ПДР України було зупинено транспортний засіб Ford C-max, , під керуванням ОСОБА_1 , , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, результат огляду 1,10 проміле. Водій ОСОБА_1 з результатом огляду не погодився, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18А, висновок лікаря №2229 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Стосовно водія ОСОБА_5 було винесено постанову ЕНА №2771964 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9 а) ПДР, видано тимчасовий дозвіл НОМЕР_2 замість посвідчення водія. Дана подія фіксувалася на бодікамери №470927, 470744, 476001, службовий відеореєстратор. Автомобіль залишено на місці зупинки без порушень ПДР;

- відеозаписами з бодікамер поліцейських470927, 476001, 470744 до протоколу серії АБА №103119від 07 серпня 2024року.

Щодо незаконних, як на думку сторони захисту дій працівників патрульної поліції, а саме безпідставної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 апеляційний суд зазначає, що матеріали справи свідчать, що 06.08.2024 о 22-55 годині транспортний засіб Ford C-max, під керуванням ОСОБА_1 , був зупинений за порушення п. 8.4 ПДР України.

Крім того, ОСОБА_6 та його захисник не скористалися процесуальною можливістю та не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі (ст. 267 КУпАП).

Також стороною захисту не надано відомостей про звернення до суду в порядку, передбаченому ст. 5, 20, 286 КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції, які склали протокол про адміністративну відповідальність.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи, що сторона захисту не скористалась своїм правом та не надала до суду доказів на підтвердження версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними дій та складання матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_7 .

Апеляційний суд вважає без підставними посилання сторони захисту на невідповідність технічного засобу «Драгер» вимогам закону а саме - відсутність сертифікату відповідності, не проведення калібрування у строки, визначені технічною інструкцією, оскільки ОСОБА_1 не згодився з результатами огляду на місці та був доставлений для огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», що підтверджується висновком №2229 від 06.08.2024, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому висновок закладу охорони здоров`я в апеляційній скарзі сумніву стороною захисту не піддається.

Отже, матеріали справи не містять відповідних відомостей що обумовлюють невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів в цій частині.

Оцінюючи відомості цих доказів у справі у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Так, згідно з вимогами п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи.

Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які обумовлюють необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та притягнуто його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Дичаковського Д.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Дичаковського Д.В. залишити без задовлення.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2024 року у відношенні ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП України - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя