Справа № 583/6566/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 квітня 2025 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючої судді Семенової О.С., за участю секретаря судового засідання Гайдейчук К.В., адвоката Собини П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка адміністративний матеріал, що надійшов від відділу Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 207449 від 28 грудня 2024 року ОСОБА_1 28 грудня 2024 року о 18 годині 50 хвилин на пров. Кириківському, № 25 в м. Охтирці Сумської області повторно протягом року керував автомобілем марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: бліде обличчя, занадто підвищена жвайливість, зіниці очей занадто звужені та не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в законному порядку в Охтирській ЦРЛ категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Сітала С.П., ОСОБА_2 , вказав, що провадження в адміністративній справі підлягає закриттю, оскільки у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, його поведінка була нормальною, він нормально реагував, телефонував адвокатові, просив залучити свідків, тому були відсутні підстави для направлення його для проходження огляду. Після перевірки по базі ОСОБА_1 поліцейським було встановлено, що він притягався до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і після цього стали оглядати його автомобіль, а його направляти до медичного закладу для проведення огляду. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян і дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, даючи їм оцінку, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідальність за цієї нормою наступає за дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення. У тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності / ч. 1, ч. 2 ст. 7/; завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне , повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом / ст. 245/.

Крім того, уряд України у справі «Надточій проти України» № 7460/03 від 15 травня 2008 року визнав, що КУпАП має карний кримінально-правовий характер /п. 21 рішення Європейського суду з прав людини у вказаній справі/, а тому процесуальні норми КУпАП кореспондуються з процесуальними нормами КПК України.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 207449 від 28 грудня 2024 року додано: картку обліку адміністративного правопорушення від 16 січня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Дергачівським районним судом Харківської області 02 вересня 2024 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та картку обліку адміністративного правопорушення від 29 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності Охтирським міськрайонним судом Сумської області 22 жовтня 2024 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП / а.с. 9-10/.

Таким чином ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 130 КУпАП. Проте об`єктивна сторона в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 207449 від 28 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 викладена так, що він 28 грудня 2024 року о 18 годині 50 хвилин на пров. Кириківському, № 25 в м. Охтирці Сумської області повторно протягом року керував автомобілем марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: бліде обличчя, занадто підвищена жвайливість, зіниці очей занадто звужені та не реагують на світло, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Проте повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, є підставою для накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином працівником поліції не правильно визначено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України"(рішення від 09.06.2011р., заява N16347/02), "Малофєєва проти Росії"(рішення від 30.05.2013р., заява N36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N926/08, рішення від20.09.2016р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обвинувачення повинно бути конкретним і зрозумілим, а фактичні обставини чітко узгоджуватись із правовою кваліфікацією та сформульованим обвинуваченням, оскільки в іншому випадку право обвинуваченого знати, в чому він обвинувачується реалізується ним не у повній мірі.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, та не може бути перекладено на суд.

Крім цього в протоколі вказані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в додатках до протоколу вказано пояснення свідків, проте в адміністративному матеріалі такі пояснення відсутні.

З відеозапису слідує, що ОСОБА_1 був зупинений на блокпосту і після перевірки документів та встановлення його притягнення до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, було викликано поліцейських, на пропозицію пройти огляд він погодився. Після чого його стали обстежувати, він вимагав адвоката, свідків, телефонував рідним. Його поведінка була адекватною, він нормально спілкувався з поліцейськими. Тому в суду є сумніви в правомірності дій поліцейських щодо направлення ОСОБА_1 для огляду на стан наркотичного сп`яніння / а.с. 7/.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії. Згідно із статтею 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цей принцип презумпції невинуватості узгоджується з положенням Європейської конвенції з прав людини, визначеними ч. 2 ст. 6, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні не було встановлено та доведено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, тому він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.3 ст. 130 , ст.ст. 247, 251, 252, 268, 271, 280, 283, 287-289 КУпАП,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання у 10-денний строк з дня її проголошення апеляції до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Постанова набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.С.Семенова