Справа №591/7880/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/258/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 вересня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що 26 липня 2024 року о 23 год. 38 хв. він керував транспортним засобом Ford Fusion, н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми по пр. Свободи, 35, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 прилад номер ARBL-0603, показник 1.51% проміле, з яким ОСОБА_1 не погодився, однак прослідувати до медичного закладу відмовився, чим порушив п. 2.5 та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а матеріали справи направити на повторний розгляд.

В обґрунтування своїх вимог, апелянт посилається на те, що дана справ призначалась до розгляду тричі. Судове засідання, яке мало відбутись 12 серпня 2024 року було відкладено за клопотанням його захисника, у зв`язку з необхідністю реалізувати право на ознайомлення з матеріалами справи. Судове засідання, яке було призначено на 26 серпня 2024 року, було відкладено на задоволення його ( ОСОБА_1 ) клопотання, у зв`язку з хворобою, на підтвердження чого ним було надано довідку лікаря. На 18 вересня 2024 року на 09 год. 00 хв. було призначено третє судове засідання, однак, в цей день, відповідно до інформації, яка вказана на сайті Сумської ОВА, була оголошена повітряна тривога. При цьому, прибувши до будівлі суду, ним було виявлено аркуш, на якому вказано, що Зарічний районний суд м. Суми не працює під час повітряної тривоги, і додатково, вказану інформацію було підтверджено працівником судової охорони. А тому, він не мав можливості приймати участь у вказаному судовому засіданні, які і не мав можливості надіслати клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату, через відсутність доступу до комп`ютеру.

Крім того, ним було подано заяву до керівника апарату Зарічного районного суду м. Суми щодо отриманні інформації про порядок дій працівників та відвідувачів суду під час повітряної тривоги, однак, станом на 30 вересня 2024 року відповіді на вказаний запит не надходило.

Разом з тим, відповідно до рекомендацій Ради Суддів, слід дійти висновку, що під час повітряної тривоги та реальної небезпеки для життя та здоров`я відвідувачів та працівників суду, судові засідання не мають проводитися. Однак, погоджуючись з думкою, що вказаний висновок не має імперативної дії, а носить лише рекомендаційний характер, апелянт зауважує, що 18 вересня 2024 року відбувалося бомбардування міста Суми та прикордонних територій.

За таких обставин, на його думку, суддею суду першої інстанції було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлений ст. 279 КУпАП, порядок оцінювання доказів, встановлений ст. 252 КУпАП, а також його права, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, визначені ст. 268 КУпАП.

Заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку апеляційних доводів та вимог, допитавши свідка та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На думку апеляційного суду, при розгляді даної справи, суддею суду першої інстанції вищезазначені вимоги закону було дотримано в повному обсязі.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що судове засідання, в якому було прийнято вказане рішення, відбулося за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Моісеєнко В.В., які про час, день та місце його проведення були повідомлені у телефонному режимі, однак, до суду не з`явились, про причини неявки не повідомляли, заяв, клопотань, зауважень, а також доказів поважності причин неприбуття суду не надали.

При цьому, матеріалами даної справи підтверджується те, що до розгляду дана справа призначалась декілька разів, про що зазначає і сам ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, і причинами відкладення її на іншу дату було саме те, що суддею було задоволено клопотання різного роду, які заявляв як останній, так і його захисник.

Тобто, зазначені обставини свідчать про те, що суддею було вжито достатньо заходів, з метою забезпечення права учасників провадження на справедливий суд та захист.

Однак, апеляційний суд зауважує, що у ч.ч. 1-3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За наявності доказів на підтвердження належного повідомлення ОСОБА_1 та його захисника про призначення справи до розгляду на 09 год. 00 хв. 18 вересня 2024 року, за відсутності від них клопотань про відкладення судового засідання на іншу дату, суддя правомірно розглянув дану справу без їх участі, дотримавшись, таким чином, як діючого національного законодавства, так і вищезазначеної практики ЄСПЛ щодо розгляду справи упродовж розумного строку.

При цьому, доводи апелянта про те, що він не мав можливості приймати участь у вказаному судовому засіданні через оголошення повітряної тривоги, які і не мав можливості надіслати клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату, через відсутність доступу до комп`ютеру, не заслуговують на увагу та є безпідставними, за відсутності підтверджуючих доказів, що суддя Зарічного районного суду м. Суми саме о 09 год. 00 хв. у визначену дату розглянув дану справу, а не після відбою повітряної тривоги, яка була оголошена по Сумській області 17 вересня 2024 року о 20 год. 41 хв. та тривала до 11 год. 19 хв. 18 вересня 2024 року, тобто, не доведено, що після відбою повітряної тривоги ОСОБА_1 та його захисник з`явились до суду для участі у розгляді справи та отримали відповідь, що по ній вже прийнято рішення.

За таких обстави, вважати, що розглянувши дану справу у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, суддею було порушено вимоги ст. 268 КУпАП підстави відсутні, а що стосується доводів апелянта про те, що у такий спосіб було порушено порядок оцінювання доказів, встановлений ст. 252 КУпАП, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що при встановленні винуватості ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддею було досліджено зібрані у справі докази, а саме, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №104513 від 27 липня 2024 року, висновку газоаналізатора Alcotest 6810 прилад номер ARBL-0603, показник якого встановив результат 1.51% проміле, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, довідки відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Сумській області від 29 липня 2024 року про отримання останнім посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 04 травня 2023 року та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складеного адміністративного матеріалу.

Що стосується посилань апелянта в судовому засіданні на те, що в матеріалах провадження немає жодного належного та допустимого доказу його керування транспортним засобом, то вони спростовуються відеоматеріалом, який був проглянутий апеляційним судом під час підготовки даної справи до апеляційного розгляду, і саме його даними підтверджується те, що рухаючись на автомобілі Ford Fusion, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи за його кермом, саме ОСОБА_1 здійснив наїзд на перешкоду, внаслідок чого його автомобіль зазнав значних пошкоджень. Працівники поліції на той час здійснювали патрулювання та стали очевидцями зазначених обставин, з врахуванням того, що внаслідок таких дій ОСОБА_1 жодне майно інших осіб не постраждало, окрім автомобіля, яким він керував, протокол за ст. 124 КУпАП відносно нього поліцейські не складали.

Разом з тим, під час спілкування, працівники поліції виявили у водія ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, та запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, на що останній погодився, огляд пройшов, результат був позитивний - 1.51% проміле, з яким він був не згоден, однак, до лікарні для проходження такого огляду їхати відмовився. Саме з врахуванням зазначеного, відносно ОСОБА_1 і було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який останній підписав і своїх заперечень щодо викладених в ньому обставин не склав.

Що стосується показань свідка ОСОБА_2 , який, на задоволення клопотання ОСОБА_1 був допитаний під час апеляційного розгляду та вказував, що за кермом автомобіля в той день був він, оскільки ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) був у стані сильного алкогольного сп`яніння, і сів за кермо лише для того, щоб перепакувати транспортний засіб з одного місця на інше, то вони є неспроможними з огляду на вищезазначений відеоматеріал.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У свою чергу, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Тобто, перепакування транспортного засобу з одного місця на інше, вважається керуванням транспортним засобом, оскільки для цього, його слід привести у рух та зворушити з місця, що і було зроблено, при цьому, його водій ОСОБА_1 , як було встановлено, перебував у стані сп`яніння, що вказує на те, що останній є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та правомірність складання працівниками поліції протоколу саме відносно нього, що було вірно враховано суддею при прийнятті оскаржуваного рішення.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які є належними, допустимими, та яким була надана вірна правова оцінка.

Дана справа про адміністративне правопорушення була розглянута повно, всебічно об`єктивно і будь-яких порушень при цьому апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.