Справа № 366/364/24
Провадження № 3/366/417/25
ПОСТАНОВА

Іменем УКРАЇНИ

17 березня 2025 року с-ще Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань селища Іванків матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 240427 від 06.02.2025: 06.02.2025 о 20:20 год. с-ще Іванків, вул. Олега Габорака (Ватутіна) водій ОСОБА_1 керував ТЗ Toyota Corolla днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» за згодою водія у встановленому законом порядку, стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком № 76, проба позитивна 1,75 ‰, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол склав інспектор ВП № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, лейтенант поліції Бровар М.М.

Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. Розгляд справи призначено на 11.03.2025 та відкладено на 17.03.2025.

З метою забезпечення прав гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, з посиланням на ст. 250 КУпАП, постановою Іванківського районного суду Київської області від 25.02.2025 було повідомлено Іванківський відділ Вишгородської окружної прокуратури для організації участі в якості сторони обвинувачення у цій справі.

05.03.2025 представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Голуб Т.І., яка вступила у справу на підставі ордеру на надання правничої допомоги серія ВМ № 1063082 від 05.03.2025 за своїм клопотанням, ознайомилася з матеріалами справи.

06.03.2025 адвокат Голуб Т.І. звернулась до суду з клопотанням про об`єднання справ № 366/364/25, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та № 366/366/25 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно належним чином.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Голуб Т.І. у судовому засіданні звернулась до суду з клопотанням про закриття провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначивши, що в діях її підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, на думку адвоката, поліцейськими був порушений порядок проведення огляду особи на виявлення стану сп`яніння, передбачений ч. 3 ст. 266 КУпАП, зокрема звернула увагу суду на те що у протоколі серії ЕПР1№240427 від 06.02.2025 поліцейський не зазначив жодну з ознак алкогольного сп`яніння у водія, що є обов`язковою умовою для складання протоколу. При перегляді відеозапису встановлено, що у водія ОСОБА_1 не вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, його поведінка спокійна та адекватна, вимоги працівників поліції він виконує без будь-яких заперечень.

Зауважила, що підставою для складання адміністративного протоколу був висновок медичного закладу КНП ІСР "Іванківська ЦРЛ" № 76 від 06.02.2025. Згідно відеозапису з боді-камери працівника поліції видно, що огляд ОСОБА_1 в медичному закладі почався о 21:13:20 та проводився за допомогою газоаналізатора Драгер або Алкофор (точно не видно). О 21:14:06 огляд завершено. Результати огляду показник на алкотестері на камеру працівника поліції не видно. Лише видно, як працівник поліції фотографує показник на свій мобільний телефон.

Застосування газоаналізаторів («Драгер», «Алкофор») передбачено для визначення алкоголю в дорожніх умовах та отримання результатів безпосередньо на місці зупинки. Такі прилади мають похибку залежно від різних факторів. Тому для точних результатів законом передбачено лабораторні дослідження у стаціонарних умовах.

За результатами огляду на стан сп`яніння і лабораторних досліджень установлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, і складається висновок. Зміст висновку повідомляють оглянутій особі в присутності поліцейського. На долученому відео ні працівник поліції, ні лікар, який проводив дослідження, не ознайомили ОСОБА_1 з його результатами, не запитали, чи погоджується він з результатами. Від працівника поліції була лише фраза «…а кажуть не вживали…». При цьому працівники мед.закладу не запропонували водієві надати зразки біологічного дослідження (кров слюну) для проведення лабораторного аналізу з метою встановлення стану сп`яніння, що передбачено п.п. 9-12 Розділу ІІІ Інструкції.

З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 поцікавився у медичного персоналу щодо можливості провести аналіз шляхом здавання сечі, та отримав відповідь, що такого не роблять.

Таким чином, за відсутності беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 був згідний з результатами огляду, адвокат вважає, що в даному випадку не дотримано приписів чинного законодавства, у зв`язку з чим він не може вважатися таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, а відтак докази перебування особи в стані алкогольного сп`яніння відсутні.

Крім того, зазначає, що результати медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку. На обов`язковість проведення лабораторних досліджень наголошено у правовому висновку Верховного суду від 24.04.2020 у справі №823/1022/16, де зазначено, що разом з вимірюванням вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі за допомогою технічних засобів, з метою уточнення наявних речовин впливу, обов`язково проводиться лабораторна діагностика.

Звертає увагу суду на те, що процедура проведення огляду на стан сп`яніння вимагає проведення такого огляду двічі, з інтервалом 20 хвилин. Проте, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 такий огляд було проведено лише раз. Також на відеозапису відсутній доказ, що лікар провів зовнішній огляд водія, встановив поведінку обстежуваної особи, стан його свідомості, мовну здатність та вегетативно-судинні реакції (дихання, пульс, артеріальний тиск, стан зіниць), визначив стан рухової сфери (міміку, ходу, точні рухи), визначив чи є ознаки нервово-психічних захворювань, органічного ураження центральної нервової системи, фізичного виснаження, перенесені травми, визначив відомості щодо останнього вживання алкоголю або наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, вважає, що оскільки висновок щодо результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння складено з порушеннями вимог Інструкції № 1452/735, тому він вважається недійсним. Також, вважає, що огляд водія на стан сп`яніння проведений в медичному закладі шляхом продування газоаналізатора без проведення лабораторних досліджень, вважається недійсним. Як наслідок, провадження у справі слід закрити через порушення встановленої процедури огляду.

Крім того, адвокат вважає, що працівниками поліції, порушено порядок щодо направлення водія на огляд на стан сп`яніння в медичний заклад, який визначений у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

На відео запису, який міститься в матеріалах справи чітко видно, що працівник поліції почав складати направлення на проходження огляду на стан сп`яніння вже після проведення самого огляду. З 21:16:05 і до 21:23 працівник поліції заповнює направлення з фразою «…вже ж провели дослідження, яку годину писати? Буду писати 21.10…. Проте таке направлення у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє.

Адвокат також зауважує, що відсутній відеозапис, де працівник поліції пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Наявний запис лише з 21:07 з моменту приїзду до лікарні.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

У зв`язку з вищевикладеним, виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка, встановивши факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, не відсторонила останнього від керування всупереч складеному відносно нього протоколу, т/з не був поміщений на штрафмайданчик, а також не було передано керування іншій особі, яка б доставила його за місцем проживання водія та забезпечити безпеку руху, що є порушенням вимог ст. 265-2 та 266 КУпАП.

Також наголошує на тому, що на диску, наданому в якості додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, міститься файл з двома відеозаписами, з яких вбачається, що відеофіксація, яка б мала бути безперервною, переривавалась на 1 годину 10 хв. Тому, відео, що міститься в матеріалах справи є недопустимим доказом, оскільки відсутня основна вимога до відео доказу - безперервність фіксації всіх подій, у разі неможливості безперервно вести відеозапис, залучається два понятих, що у вказаному випадку не було здійснено.

Враховуючи викладене вважає, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Інспектор СРПП ВП №1 Вишгородського РУП, лейтенант поліції М. Бровар у судовому засіданні повідомив, що він є інспектором СРПП ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, просив долучити до матеріалів справи фотокопію акта медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 76 від 06.02.2025.

У судовому засіданні досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 240427 від 06.02.2025, в якому викладено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, пункт ПДР, вимоги якого порушено, стаття КУпАП, якою передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення;

- Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.02.2025 № 76, згідно з яким у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольне сп`яніння (без зазначення кількості алкоголю у відсотковому відношенні)

- оптичний диск із відеозаписами із нагрудної камери поліцейського від 06.02.2025, які оглянуто в судовому засіданні та на одному з яких відображено порядок огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а саме, що останнього доставлено до медичного закладу, та медичним працівником проведено такий огляд за допомогою технічного приладу, проте, на відео не зафіксовано результат, який відобразився на приладі, після проведення огляду;

- документи ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, які підтверджують правомірність долучення оптичного диску до матеріалів справи (рапорт, доручення, лист про долучення доказів);

- копія письмових пояснень ОСОБА_2 від 06.02.2025, відповідно до яких він, разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 рухався на своєму автомобілі Daewoo Lanos днз НОМЕР_2 по вул. Київська в смт Іванків та помітив як з другорядної дороги по вул. Ватутіна перед перехрестям призупинився автомобіль Toyota Corolla, а потім продовжив рух через перехрестя, в результаті чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів, під час якого, його дружина ОСОБА_3 вдарилась головою об лобове скло та отримала легку травму, яка не загрожує її життю та здоров`ю;

- копія письмових пояснень ОСОБА_3 від 06.02.2025, відповідно до яких вона, разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 рухалися на своєму автомобілі Daewoo Lanos днз НОМЕР_2 по вул. Київська в смт Іванків в напрямку центра та помітила як з парковки від магазину Фора до перехрестя вул. Київська та вул. Ватутіна виїжджає автомобіль Toyota Corolla, який перед перехрестям призупинився, а потім продовжив рух через перехрестя прямо, в результаті чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів, під час якого, вона вдарилась головою об лобове скло та отримала легку травму, яка не загрожує її життю та здоров`ю;

- копія письмових пояснень ОСОБА_4 від 06.02.2025, відповідно до яких, вона зі своїм чоловіком ОСОБА_1 виїжджали на своєму автомобілі Toyota Corolla від магазину Фора до перехрестя вул. Київська та вул. Ватутіна, перед перехрестям чоловік призупинився, а потім продовжив рух через перехрестя прямо, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos, який рухався по вул. Київська, зліва від них;

- долучена у судовому засіданні поліцейським ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області М. Бровар фотокопія акта медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 76 від 06.02.2025, складений о 21 год. 26 хв., відповідно до якого огляд проводився за допомогою технічного засобу Алкофор 307, результат огляду 1,75 ‰

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши наявні у справах докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, заслухавши представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , приходить до наступних висновків.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Верховний суд наголошує, що судді при розгляді справ про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 року (заява №36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

У рішенні по справі «Карелін проти росії» («заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ зазначив про заборону зміни судами у своїх рішеннях фабули правопорушення, усувати певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколах про адміністративні правопорушення, оскільки це становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених уст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Аналізуючи практику ЄСПЛ, можна зробити висновок, що оцінюючи докази, національні суди повинні мати на увазі можливості особи, яка притягується до відповідальності, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, а також збирати та подавати суду докази, на підтвердження своєї невинуватості (Постанови ЄСПЛ у справі «Ялло проти ФРН» від 11.07.2006, у справі «Биков проти РФ» від 10.03.2009). Більш того, при дослідженні і оцінці доказів суди повинні враховувати подані зауваження і доводи сторін щодо доказів та доказування тих обставин, про які зазначають сторони. Тільки в такому випадку судовий розгляд на підставі п.1 ст.6 Конвенції 1950 р. можна вважати справедливим.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 240427 від 06.02.2025: 06.02.2025 о 20:20 год. с-ще Іванків, вул. Олега Габорака (Ватутіна) водій ОСОБА_1 керував ТЗ Toyota Corolla днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» за згодою водія у встановленому законом порядку, стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком № 76, проба позитивна 1,75 ‰, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.9А Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2006 року № 1306 (далі ПДР), передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.1 розділу 1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.10 розділу 1 ПДР водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо порядку огляду водія на стан сп`яніння:

Питання, пов`язані із проведенням огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції регламентовані у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 та 4 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Частинами 5,6 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З цих норм слідує, що вимога поліцейського до водія транспортного засобу про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути законною. Законність такої вимоги полягає у наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, а в силу вимог КУпАП, наявність таких обставин підлягає доказуванню, у тому числі шляхом збирання доказів особами, уповноваженими на складання відповідних протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу І Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

За ч. 7 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 8 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, підставами для проведення огляду в закладі охорони здоров`я, якими є:

незгода водія на проведення огляду поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів;

незгода водія з результатами огляду поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів;

настання ДТП, внаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (пункт 8 розділу ІІ Інструкції № 1452/735).

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані - є обов`язковим.

З долучених до матеріалів справи копій письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , судом встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Corolla допустив зіткнення з іншим автомобілем, в результаті чого, ОСОБА_3 отримала легку травму, вдарившись головою об лобове скло автомобіля.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівниками поліції було доставлено обох водіїв вищевказаних транспортних засобів для проведення їх огляду на стан сп`яніння у заклад охорони здоров`я КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ».

При цьому, як встановлено судом, у матеріалах справи, що розглядається, направлення на медичний огляд водія ОСОБА_1 до КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» - відсутнє, на що також звернула увагу суду адвокат Голуб Т.І.

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції № 1452/735:

- пункт 3. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством,

- пункт 4. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

- пункт 7. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

- пункт 8. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

- пункт 9. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

- пункт 10. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

- пункт 11. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.

- пункт 12. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

- пункт 13. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відповідно до пунктів 15-20 Інструкції № 1452/735: За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 22 Розділу 3 Інструкції № 1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, підставою для складення Висновку є Акт медичного огляду, тобто Висновок є похідним документом від Акта медичного огляду і має у повній мірі відповідати останньому.

З долученого до матеріалів справи Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 № 76 від 06.02.2025, міститься посилання на Акт медичного огляду №76 від 06.02.2025, складений о 21 год 26 хв., проте, до матеріалів справи копії такого акту працівниками поліції не було додано.

Фотокопія вказаного акта медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 76 від 06.02.2025 була долучена у судовому засіданні поліцейським ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області М. Броварем, проте зазначена копія не завірена належним чином, як повідомив М. Бровар, на його усну вимогу у видачі завіреної копії акту йому було відмовлено працівниками КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ», оскільки видача копій актів не передбачена Інструкцією №1452/735.

Відповідно до вказаної фотокопії акта медичного огляду - огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою технічного засобу Алкофор 307, результат огляду 1,75 ‰, проте зазначені відомості відсутні у Висновку, який долучено до матеріалів справи.

Тому, працівник поліції, отримавши в закладі охорони здоров`я копію Висновку, мав би перевірити його відповідність положенням Інструкції № 1452/735, що є його обов`язком під час збору доказів.

При цьому, Акт медичного огляду за положеннями розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 є основним документом, на основі якого складається Висновок щодо результатів медичного огляду.

Форма та зміст такого Акту наведена в додатку № 3 до Інструкції № 1452/735.

Положення пункту 18 Акту визначають, що огляд на стан сп`яніння проводиться первинно та повторно, з інтервалом у 20 хвилин між оглядами.

Однак, як вбачається з наданого до протоколу відеозапису, ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння лише один раз.

При цьому суд зазначає, що на обов`язковість проведення лабораторних досліджень наголошено у правовому висновку Верховного суду від 24.04.2020 у справі №823/1022/16, який зазначив, що основою медичного висновку з питання станів, пов`язаних зі споживанням алкоголю, повинні бути дані всебічного медичного огляду. Після його завершення проводиться відбір повітря, що видихається або біологічних рідин організму для дослідження їх на наявність алкоголю. Лабораторні дослідження (повітря, що видихається, сечі, слини) при проведенні огляду є обов`язковими. Кров для аналізів на алкоголь слід брати у виняткових випадках лише за медичними показаннями (наприклад, важкі травми, отруєння).

Крім того, суд зауважує, що на вказаному відеозаписі, також не зафіксовано результат огляду ОСОБА_1 , який відобразився на приладі, за допомогою якого проводився такий огляд.

Сукупність встановлених обставин свідчить про те, що загалом така процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного чи іншого сп`яніння була порушена.

Таким чином, доводи адвоката Голуб Т.І. щодо порушення процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Сулу України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Суд враховує пояснення представника ОСОБА_5 , що працівниками поліції був порушений порядок проведення огляду особи на виявлення стану сп`яніння, а саме, не було належним чином оформлено направлення на медичний огляд ОСОБА_1 та не проведено належним чином медичний огляд у закладі охорони здоров`я.

Вказані пояснення, не спростовані матеріалами справи про адміністративне правопорушення та поясненнями поліцейського М.Бровара, наданими у судовому засіданні.

За таких обставин, законність процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння є сумнівною і такий сумнів, в силу положень ст. 62 Конституції України, тлумачиться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому, суддя приходить до висновку, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735 та Порядком № 1103.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

За статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи встановлені обставини справи, суддя приходить до висновку, що відомості, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не доведено належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки він не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011).

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечною, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

З наведеного слідує, що відомості, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення повинні підтверджуватись долученими у встановленому законом порядку доказами, які відображають у своїй сукупності всю суть обставин інкримінованої протиправної поведінки правопорушника, що наведена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вищенаведені обставини у своїй сукупності свідчать про порушення працівниками поліції вимог до процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбачених ст.266 КУпАП.

Відтак, матеріали цієї справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в діянні ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, стосовно клопотання адвоката Голуб Т.І. про об`єднання справ № 366/364/25, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та № 366/ 366/25 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, суд вважає за необхідне зазначити, що питання об`єднання вказаних справ судом не вирішувалось, оскільки справа № 366/366/25 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП була розглянута 11.03.2025, розгляд справи № 366/364/25, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було відкладено на 17.03.2025, тому питання об`єднання вказаних справ є недоцільним.

В свою чергу, суд враховує, що Законом України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись ст. ст. 7, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 247, 251, 256, 266, 268, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тимчасово вилучене посвідчення водія серія НОМЕР_3 повернути власнику, ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ