Справа № 161/5236/25
Провадження № 3/161/1931/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 03 квітня 2025 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюк Р.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

- за ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 , 13.03.2025 року о 16.00 год., перебуваючи в магазині «SPAR» в м. Луцьку по вул. Львівська, 61, виражався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції, голосно кричав, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

Крім того, ОСОБА_1 в тому ж місці і часі, вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції, а саме: не реагував на вимогу припинити правопорушення, не пред`явив документи, поводився зухвало, намагався втекти.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав суду заяву, у якій вказав, що прибути в судове засідання немає можливості, оскільки став військовослужбовцем.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки він належно повідомлений про розгляд справи.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 173, 185 КУпАП.

Зокрема, його вина у скоєному підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, рапортом, відеозаписом та іншими матеріалами.

Обираючи вид та розмір стягнення за вчинені адміністративні правопорушення, суд враховує особу правопорушника, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, інші обставини справи, і вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції передбаченої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, згідно ст. 36 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Стягнути ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк