ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/5258/25

3/522/2464/25

09 квітня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 704264 від 15.03.2025 р., ОСОБА_1 , 15.03.2025 р., близько 11:35, знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дочки гр. ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, що полягало у словесних образах, погрозах, приниження гідності, внаслідок чого психологічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 , була завдана шкода.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав провини та зазначив, що не вчиняв ніяких дій щодо своєї доньки, а лише не погоджувався з форму свого лікування.

Потерпіла ОСОБА_2 , в судовому засіданні, що 15.03.2025 року вона перебувала разом зі своїм батьком, йому стало погано, ОСОБА_2 хвилюючись за його здоров`я виклика швидку, але батько не захотів щоб його госпіталізували. Працівники медичної служби сказали, що вони можуть його госпіталізували лише за умови що будуть працівники поліції, тому вона їх і викликала. Приїхали співробітники поліції, батько лежав і кричав, виражаючи свою незгоду із необхідністю пройти обстеження і госпіталізуватись. Окрім цього ОСОБА_2 зазначила, що їй здоров`ю не було заподіяного ніякої шкоди, а також претензій до батька немає.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вислухавшидумку учасників по справі, суд приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 173-2 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином Законом встановлено, що адміністративна відповідальність за домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП, настає тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Отже, домашнє насильство є правопорушенням із матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання відповідних суспільно-небезпечних наслідків у виді шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого або реальної можливості заподіяння такої шкоди, тобто такої, що об`єктивно могла настати, але не настала через незалежні від волі кривдника обставини.

У зв`язку з чим, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

В обґрунтування доведеності інкримінованого ОСОБА_1 , правопорушення складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 704264 від 15.03.2025 р., згідно якого ОСОБА_1 , 15.03.2025 р., близько 11:35, знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дочки гр. ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, що полягало у словесних образах, погрозах, приниження гідності, внаслідок чого психологічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 , була завдана шкода.

При цьому, ні пояснення відібрані в судовому засіданні, ні інші матеріали провадження не містять доказів заподіяння такими діями шкоди психічному здоров`ю потерпілої, що мало б наслідком побоювання за свою безпеку, невпевненість чи нездатність захистити себе, відсутні свідки чи поняті, у присутності яких складався протокол, а також будь-які засоби фіксації події.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 15.03.2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.1732 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту

Суд також враховує, що у Висновку №11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого, звертається увага на те, що виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя К.О.Лагода