Справа № 577/1516/25
Провадження № 3/577/476/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2025 р. м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Потій Н.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешканця АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України,

за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2025 року о 20:46 год. в м. Конотоп по пр. Червоної Калини,2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мотоцикл Кові д.н.з НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом та без полісу страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1А, 2.1 ПДР України.

ОСОБА_1 , в присутності законного представника ОСОБА_2 свою провину визнав повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Диспозиція ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП доведена наступними доказами: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 276184 та серії ЕПР1 № 276174 від 19.03.2026 згідно якого, 19 березня 2025 року о 20:46 год. в м. Конотоп по пр. Червоної Калини,2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мотоцикл Кові д.н.з НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом та в якого не має поліса страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1А, 2.1 ПДР України (а.с.2,7).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, вперше притягується до адміністративної відповідальності. Обставин, які обтяжують відповідальність особи та обставин, які пом`якшують відповідальність особи суд не вбачає.

Суд також враховує і рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП. На думку суду, саме такий вид стягнення буде достатньою і необхідною мірою відповідальності для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. 36, ч.1, ст.126, ч.2 ст. 126, 221, 283-284,287 291, 298-299, 326 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн 00 коп (три тисячі чотириста грн 00 коп)

Стягнути з ОСОБА_1 у прибуток держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.)

У відповідності до ст.307, ч.2 ст.308КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Н. В. Потій