Єдиний унікальний номер 722/552/25
Номер провадження 3/722/244/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м.Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Унгурян С.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Батракова М.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-10 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №000865Е, складеного помічником начальника ВПС начальника відділення адміністративно-юрисдикційної діяльності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , вбачається, що 18.02.2025 року о 16 год. 40 хв. на відстані 300 метрів від лінії державного кордону України в адміністративних межах АДРЕСА_1 прикордонним нарядом «Група Реагування» був виявлений ОСОБА_1 , який здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПС України під час виконання ним службових обов?язків, а саме на неодноразову законну вимогу прикордонного наряду пред?явити документи, що посвідчують особу, чим порушив вимоги п.п.7, 10 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 під час судового розгляду справи свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та просив закрити відносно нього справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи його захисника та показання свідка, а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тощо.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із наявних у матеріалах справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №000865Е від 18.02.2025 року та рапорту інспектора прикордонної служби від 18.02.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПС України під час виконання ним службових обов`язків, а саме на неодноразову законну вимогу прикордонного наряду відмовився пред`явити документи, що посвідчують особу.

Із показань в судовому засіданні ОСОБА_1 встановлено, що 18.02.2025 року в адмінмежах с.Гвіздівці він рухався по лісі на власному мотоциклі, щоб подивитися де зібрати дров, про що попередньо домовився із лісником. Під час руху був зупинений прикордонним нарядом, яким йому було запропоновано пред`явити документ, який посвідчує його особу. На вказану вимогу він за допомогою власного мобільного телефона пред`явив з додатку «Дія» свій паспорт, а також надав оригінал посвідчення водія, оскільки паспорт у паперовому вигляді залишив вдома. Однак, працівники прикордонної служби наполягали на пред`явленні паспорта саме у паперовому вигляді, у зв`язку з чим він зателефонував до свого сусіда ОСОБА_3 та попросив останнього привезти його паспорт. Через деякий час ОСОБА_3 приїхав на своєму автомобілі до лісу та привіз його паспорт, якого він пред`явив прикордонному патрулю. Після цього, прикордонним патрулем його було затримано та доставлено до ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де складено протокол про адміністративне правопорушення. Будь-якого опору працівникам прикордонної служби він не чинив, пред`являти документи не відмовлявся та виконував їх законні вимоги.

Аналогічні показання ОСОБА_1 надав під час складання відносно нього адміністративних матеріалів, що вбачається із його первинних письмових пояснень від 18.02.2025 року.

Допитаний свідок ОСОБА_3 підтвердив, що 18.02.2025 року до нього зателефонував ОСОБА_1 та попросив піти до нього додому, взяти у дружини його паспорт та привезти в ліс, оскільки його зупинили працівники прикордонної служби. Отримавши від дружини ОСОБА_1 його паспорт, він на власному автомобілі привіз паспорт та передав ОСОБА_1 , який його пред`явив працівникам прикордонної служби. За час його перебування в лісі ОСОБА_1 опору прикордонникам не чинив, ввічливо з ними розмовляв та виконував всі їх вимоги. В подальшому ОСОБА_1 було затримано, у зв`язку з чим він залишив свій автомобіль в лісі, відігнав його мотоцикл додому, після чого повернувся до лісу та забрав свій автомобіль.

Таким чином, вищевказаними дослідженими доказами спростовуються обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті працівника прикордонної служби щодо вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законній вимозі військовослужбовця ДПС України під час виконання ним службових обов`язків, а саме відмови пред`явити документи, що посвідчують особу.

З огляду на викладене, суд критично оцінює вказані докази, які надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вони суперечать фактичним обставинам, які встановлені в ході судового розгляду.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява N 25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Надаючи оцінку наявним у справі доказам в сукупності з наданими показаннями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про недоведеність його винуватості у вчиненні злісної непокори законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків поза розумним сумнівом.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

Керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-10 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя С.В.Унгурян