Справа № 303/2206/25
3/303/775/25
П О С Т А Н О В А

07 квітня 2025 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Морозова Н. Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , громадянку України, тимчасово не працюючу,

- за ч.3 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

17 березня 2025 року близько 13:10 год. неповнолітній син, громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у Великолучківській ЗОШ І-ІІІ ступенів, за адресою: АДРЕСА_2 , як учень, у класі на перерві, вчинив фізичне та психологічне насильство відносно своєї однокласниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виражалося в ляпасах та стусанах, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.173-4 КУпАП.

Правопорушниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи. На електронну адресу суду 02.04.2025 року подала заяву в якій просить розглядати справу про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-4 КУпАП у її відсутності, оскільки вона перебуває за межами території України. Просить суворо її не карати та обмежитись усним зауваженням, оскільки її неповнолітній син свою провину визнає, дуже сильно шкодує і попросив вибачення у своєї однокласниці.

Слід зазначити, що рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наразі вжито всі необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у зв`язку з чим причини неявки правопорушника до суду визнані неповажними.

Таким чином, відповідно до вимог статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Перевіривши матеріали справи, прихожу до наступного висновку:

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, правопорушником надані пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом».

Частина 3 статті 173-4 КУпАП, передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті (булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого), вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №246818 від 24.03.2025 року, складеного відносно гр. ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-4 КУпАП, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», гр. ОСОБА_1 зазначено «з протоколом згідна». (а.с.1).

При матеріалах справи наявне пояснення неповнолітньої ОСОБА_3 від 21.03.2025 року, яке відібране у присутності матері, в якому вона пояснила, що 17.03.2025 року вона знаходилася в школі та після 5-го уроку її однокласник ОСОБА_1 , дав їй кілька ляпасів по обличчі, однак ніяких тілесних ушкоджень спричинено їй не було, вона нізаякою медичною допомогою не зверталася. Із заявами до поліції по даному факту звертатися не бажає, претензій ні до кого не має. (а.с.9).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП стверджується протоколом про адміністративне правопорушення ВАД №246818 від 24.03.2025 року, поясненнями правопорушниці зазначеними у протоколі, копією рапорту поліцейського Бенца Б. П. від 19.03.2025 року, копією протоколу прийняття заяви ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.03.2025 року, копією пояснення гр. ОСОБА_4 від 19.03.2025 року, копією пояснення неповнолітнього ОСОБА_1 від 19.03.2025 року, копією пояснення свідка неповнолітньої ОСОБА_5 від 19.03.2025 року, копією пояснення неповнолітньої ОСОБА_3 від 21.03.2025 року, компакт-диск з відеозаписом події від 19.03.2025 року, заявою правопорушниці від 02.04.2025 року.

Оцінюючі надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою у логічному взаємозв`язку та є достатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, що правопорушниця визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, щиро розкаялася, провела виховну бесіду із своїм неповнолітнім сином, який свою вину зрозумів, шкодує про вчинене, попросив вибачення у неповнолітньої потерпілої, з урахуванням пом`якшених обставин справи, суд приходить до висновку про застосування положень ст.22 КУпАП.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись: ст. 22, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, та на підставі ст.22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст.173-4 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після вручення її особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні

Суддя Наталія МОРОЗОВА