Справа 362/664/25
Провадження 3/362/479/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2025 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Т.П., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2025 року о 19 год. 10 хв. у місті Василькові по проспекту Київський Шлях, 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi 80, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив підпункт "а" пункту 2.1 Правил дорожнього руху. Дане правопорушення вчинив повторно протягом календарного року (попередня постанова ББА 642584 від 30.08.2024). Стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 221056 від 14.01.2025, його дії кваліфіковано за частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

14 січня 2025 року о 19 год. 10 хв. у місті Василькові по проспекту Київський Шлях, 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi 80, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, сповільненість мови. ОСОБА_1 було доставлено до Васильківської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування, але від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, мотивуючи відсутністю фізіологічної потреби щодо здачі біологічної речовини "сечі", чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, у зв`язку з чим стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 221075 від 14.01.2025.

Судом вжито всіх заходів щодо повідомлення та виклику ОСОБА_1 у призначені судові засідання, зокрема, неодноразово викликався до суду шляхом надсилання на адресу його місця проживання, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення з його слів, судових повісток про виклик до суду, які повернуті через відсутність адресата за вказаною адресою. Також судом здійснювався виклик ОСОБА_1 у судове засідання шляхом відповідної публікації на сайті суду.

Крім того, на офіційному сайті "Судова влада України" у режимі онлайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

У даній справі судом призначалось чотири судових засідання, два з яких було відкладено за заявою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , а одне за клопотанням його захисника. У останнє судове засіданні, призначене на 28.03.2025, ні ОСОБА_1 , ні його захисник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 був обізнаний з розглядом його справи в суді, про що свідчать його неодноразові заяви про відкладення, на думку суду, ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто або через захисника у повній мірі реалізувати свої права, передбачені статтею 268 КУпАП. Він не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Враховуючи, що згідно з частиною другою статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 126, 130 КУпАП, не належать до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України" (пункти 66, 69), відповідно до якого в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" (пункт 41), від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (пункт 35).

Дослідивши матеріали справ, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог названого Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України "Про дорожній рух" та Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Отже, керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, суть та обставини якого викладені у протоколі від 14.01.2025 серії ЕПР1 № 221056, суд зазначає таке.

За статтею 15 Закону України "Про дорожній рух" право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підпунктом "а" пункту 2.1 Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина п`ята статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення особою порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП. До таких порушень належить, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (частина друга статті 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (частина третя статті 126 КУпАП); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (частина четверта статті 126 КУпАП).

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, повністю підтверджується:

даними протоколу серії ЕПР1 №221056 від 14.01.2025, який підписаний порушником без будь-яких зауважень, заяв чи заперечень щодо його змісту;

довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення від 24.01.2025 № 673 разом з витягом з бази даних "Адмінпрактика" про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП (постанова про накладення адміністративного стягнення від 30.08.2024 серії ББА № 642584, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень);

даними відеозапису події правопорушення, що відображена на електронних дисках, долучених до матеріалів справи і досліджених в судовому засіданні, на яких, зокрема, зафіксовано факт зупинки водія та повідомлення про причини зупинки (19:13:45 хв), перевірки документів, під час якої встановлено, що водій керує транспортним засобом, будучи позбавленим права керування (19:14:45 хв).

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суть та обставини якого викладені у протоколі від 14.01.2025 серії ЕПР1 № 2210753, суд зазначає таке.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту наведеної диспозиції вбачається, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад зазначеного правопорушення.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння).

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання статті 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі - Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 2 - 4 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 Інструкції № 1452/735 передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом було досліджено відеозаписи події з нагрудної камери поліцейського, що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи, де зафіксовано факти зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 (19:13:45); повідомлення водію про наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння та пропозиція пройти огляд в медичному закладі (19:17:45); ОСОБА_1 доставлено до медичного закладу (19:20:16); повідомлення ОСОБА_1 вперше про неможливість здачі аналізу сечі через відсутність фізіологічної потреби (19:30:30); на запитання лікаря "Ви будете здавати аналіз сечі?" ОСОБА_1 повідомляє про фізіологічну неможливість здачі аналізу (19:45:25); лікар пропонує ще раз здати аналіз сечі, при цьому роз`яснює, що "за фізіологічною нормою у людини за 1 годину формується від 50 мл сечі, ми вже з Вами одну годину сидимо, або Ви свідомо не хочете, або спробуйте все-таки здати аналіз" (20:15:30); ОСОБА_1 знову повідомляє про відсутність фізіологічної потреби (20:18:40); після чергового двадцяти хвилинного очікування ОСОБА_1 не зміг здати аналіз сечі (20:40:20); лікар складає висновок про неможливість встановити діагноз через відмову ОСОБА_1 у проведенні лабораторних обстежень, посилаючись на відсутність фізіологічної потреби (20:42:00).

Враховуючи застосування поліцейським у відповідності до вимог статті 266 КУпАП технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у цій справі.

Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

- фактичними відомостями, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 221075 від 14.01.2025;

- даними акта огляду на стан наркотичного сп`яніння, в якому зафіксовано ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 та те, що він відмовився від проходження огляду;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 14.01.2025 № 26, виданому лікарем КНП "Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Васильківської міської ради стосовно ОСОБА_1 , в якому зафіксовано, що заключний діагноз встановити неможливо у зв`язку з відмовою у проведенні лабораторних обстежень, посилаючись на відсутність фізіологічної потреби;

- фактичними даними, викладеними у рапорті поліцейського;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 14.01.2025.

При цьому суд звертає увагу, що пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює обов`язок, а не право водія пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків з цього (брак часу, небажання водія тощо) Правила дорожнього руху не містять.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах.

Поведінка водія ОСОБА_1 на протязі 1 години у медичному закладі, його посилання на відсутність фізіологічної потреби у здачі сечі об`єктивно свідчить про те, що останній свідомо відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази відповідно до статті 252 КУпАП, прихожу до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП, так як він, як водій, керував транспортним засобом без відповідних документів та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки стосовно ОСОБА_1 до суду надійшло дві окремі справи про адміністративні правопорушення, які розглядаються одним складом суду одночасно, суд вважає за необхідне об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 362/664/25 (провадження №3/362/479/25) та № 362/665/25 (провадження №3/362/480/25), присвоївши їм спільний № 362/664/25 (провадження №3/362/479/25), і накладати стягнення з дотриманням вимог частини другої статті 36 КУпАП.

Більш серйозним правопорушенням з числа вчинених є адміністративне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 126 КУпАП, а тому стягнення згідно з вимогами статті 36 КУпАП накладається в межах санкції вказаної статті.

Санкція частини п`ятої статті 126 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вказана санкція у частині накладення штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом є безальтернативною.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції частини п`ятої статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Щодо накладення на ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, то суд зауважує, що до адміністративних матеріалів не додано будь-яких доказів про наявність у власності ОСОБА_1 транспортного засобу.

За статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 23, 27, 33, 36, 38, 40-1, 126, 130, 221, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, Законом України "Про судовий збір", суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи за № 362/664/25 (провадження №3/362/479/25) та № 362/665/25 (провадження №3/362/480/25) стосовно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присвоїти об`єднаній справі № 362/664/25.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та відповідно до частини другої статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф, накладений за вчинення адміністративних правопорушень, сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: Київська обл./м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору, які перерахувати за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку надсилається правопорушником до органу (посадової особи), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т.П. Рубан