Справа № 944/165/25
Провадження №3/944/468/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М. розглянувши матеріали справи, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

09.01.2025 о 01 год. 01 хв. в с.Підлуби по вул.Центральна,9, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW 528I», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «DRAGER№6820», тест 1954 результат 0,40 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

02.04.2025 захисник ОСОБА_1 адвокат Дзидз А.В. подав письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Його представник адвокат Дзидз А.В. в судовому засіданні надав пояснення аналогічні тим, що викладені ним письмово. Вказав, що докази зібрані по справі, не доводять факту вчинення інкримінованого правопорушення. Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_1 заперечує зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини. Так, працівниками поліції йому було запропоновано пройти тест на алкогольне сп`яніння на що він погодився, оскільки алкоголю не вживав. Однак, як виявилось результат даного тесту показав 0.40 проміле, що ОСОБА_1 надзвичайно здивувало, а тому він виявив бажання пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Дана обставина підтверджується наявнимим у матеріалах справи відеофайлами. Водночас докази направлення ОСОБА_1 до медзакладу у матеріалах справи відсутні. Також на долучених відеозаписах чітко видно, як один з працівників поліції дає ОСОБА_1 розпакувати мундштук після чого він вийшов з автомобіля поліцейських на декілька хвилин, а розпакований мундштук перебував у руках поліцейського, який зупинив відеозапис. Як пригадує ОСОБА_1 , після повернення до автомобіля поліцейських йому здалося, що мундштук був із присмаком характерним алкоголю чи септику, на що у відповідній час він уваги не звернув. Зазначив, що працівниками поліції було допущено ряд істотних порушень, зокрема відеозапис не є безперервним. Враховуючи викладені обставини, просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя приймає до уваги те, що 02.04.2025 до суду надійшло клопотання захисника про виклик свідка, в якому останній з метою з`ясування обставин пов`язаних із розглядом справи просить викликати в судове засідання та опитати в якості свідка поліцейського ВРПП Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 , яким складено протокол про адміністративні правопорушення ЕПР1 №216165.

Відповідно до ч.1 ст.272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Так, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, заявляючи клопотання про допит працівника поліції, не зазначає, які саме обставини цей працівник поліції повинен підтвердити чи спростувати та яким чином його допит може вплинути на вирішення справи, а також не обґрунтовує наявністю суперечностей чи недоліків в матеріалах справи, які потребують роз`яснення з боку посадової особи, яка склала процесуальні документи. Крім того, відповідно до ст.268 КУпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подавати докази та заявляти клопотання, однак це не означає, що суддя зобов`язаний безумовно задовольняти такі вимоги. Допит працівника поліції в судовому засіданні можливий у виключних випадках, коли є підстави вважати, що матеріали, подані ним до суду, є неповними, суперечливими або містять неточності, які не можуть бути усунуті іншим способом. Разом з тим, працівником поліції додано до матеріалів справи всі докази, які вважав необхідними для підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а відтак його виклик не має обґрунтованої необхідності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Дзидза А.В., дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи із нагрудної камери спостереження поліцейського на диску долученому до матеріалів справи, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підп."а" п.2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до ч.7 глави 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України за № 1452/735 від 09.11.2015 - установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

-даними протоколу про адміністративні правопорушення від 09.01.2025 серії ЕПР1 № 216165, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій; є вказівка на порушення вимог п. 2.9а ПДР та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП; при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.01.2025;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що з результатом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 згоден та засвідчив згоду своїм підписом;

- тестом з використанням технічного засобу «DRAGER ALKOTEST 6820» №1954 за результатом якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,40 проміле алкоголю, який підписано інспектором поліції та ОСОБА_1 ;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА№3818727 від 09.01.2025;

- відеофайлами на DVD-R диску з нагрудних камер спостереження працівників поліції.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обговорюючи позицію особи, яка притягюється до адмінстративної відповіадльності та захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП, суддя не може взяти до уваги ці твердження з наступних підстав.

Так, згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час відтворення відеофайлів із нагрудних камер поліцейських, які оформляли правопорушення вбачається, що транспортний засіб здійснює рух та згодом був зупинений на вимогу поліцейських. Працівники поліції підходять до водія автомобіля ОСОБА_1 . Після чого, він залишив місце водія автомобіля та на вимогу працівників поліції, саме як водій автомобіля, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу «Drager». Продув технічний засіб, результат огляду 0,40 проміле алкоголю. Згодом поліцейський запропонував ОСОБА_1 ознайомитися із змістом протоколу про адміністративне правопорушення та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, які останній власноручно підписав.

Таким чином, пояснення захисника не спростовують наявні у справі докази факту порушення вимог п.2.9 «а», ПДР України та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд наголошує, що незначна тривалість відеозаписів є тим не менше достатньою для підтвердження фактів, вказаних у протоколі. Поліцейським долучено до протоколу необхідні фрагменти відеофайлів, які відтворюють процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та її результати, що відповідає приписамст.266 КУпАП. Суд звертає увагу на те, що дані відеозаписи є об`єктивним доказом, тобто такими, які в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин. Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції чи того, що до ОСОБА_1 із їх сторони було необ`єктивне ставлення.

Припущення захисника про те, що поліцейським Лину Т.М. надано для проведення огляду мундштук, який не був запечатаний та містив сліди алкоголю чи септику, спростовуються діями ОСОБА_1 та працівників поліції, що зафіксовані на відеозаписах. Такі доводи захисту суддя оцінює критично і відхиляє як необґрунтовані. Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису стороною захисту не надано.

Також надані суду пояснення з приводу того, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, однак працівниками поліції не було доставлено для огляду в найближчий заклад охорони здоров`я, суддя не приймає до уваги, оскільки долучений до матеріалів справи відеозапис, на якому відображаються події щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та його результати, що повністю фіксує перебіг подій за участю ОСОБА_1 , який не висловлював заперечень щодо результатів дослідження. Окрім того, в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями та процедурою оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Однак зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення не висловлював та всупереч наданих під час судвого засідання пояснень захисника, підтвердив згоду із проводеним оглядом своїм підписом акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тесту з використанням технічного засобу.

Суду не було надано належних доказів, які б спростовували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо наявності його провини. Надані суду пояснення адвоката за відсутності відповідних підтверджуючих даних, суд розцінює як спосіб захисту з метою ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності. З огляду на зазначене, заява про закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП не підлягає задоволенню.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суддя враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу винного, та вважає за необхідне застосувати до нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, із змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлена ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 36, 221, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.М. Колтун