П О С Т А Н О В А

03.04.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення, що надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, - за частиною п`ятою статті 126, частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

До Жмеринського міськрайонного суду 6 та 10 березня 2025 року надійшли два матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 136945 від 1 березня 2025 року, цього дня о 15-50 год в м. Жмеринка по вул. Шекінська водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортни засобом, чим порушив пункт 2.1 ПДР та притягувався протягом року до відповідальності за частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому вчинив правопорушення передбачене частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, 6 березня 2025 року було складено протокол серії ААД №136909 за фактом того, що 6 березня 2025 року о 15-08 год ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив пункти 2.1 та 2.4 ПДР

Відповідні протоколи були складені інспекторами СРПП Жмеринського РВП Степановим В.О. та Дмитренком В.В., про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді від 3 квітня 2025 року вказані протоколи об`єднані в одне провадження.

В судові засідання 1 та 3 квітня 2025 року, ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце його проведення. В протоколі зазначено, ОСОБА_1 проживає та зареєстрований по АДРЕСА_1 . Судова повістка, яка йому направлялась за адресою, вказаною в протоколі, повернулась без вручення, з відміткою на довідці Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Також ОСОБА_1 направлялось смс повідомлення на вказаний ним в заяві номер телефону, однак відповідно до довідки про доставку SMS «абонент тимчасово недоступний».

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання згідно, і судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації нею права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В даному випадку проходжу до висновку про можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, у яких ОСОБА_1 поставив свій підпис; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , у яких він визнає, що керував автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами; довідкою про те, що згідно з базою даних ІПНП ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за частинами другою та п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення; копією постанови про накладення адміністративного стягнення за частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення; копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, відповідно до яких автомобілі, якими він керував за ним не зареєстровані та копією паспорта ОСОБА_1 , відповідно до якої встановлено її особу.

Також було оглянуто відео з бодікамери поліцейського, з якого видно, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції під час керування автомобілем, на відео ОСОБА_1 погоджується з тим, що він позбавлений права керування транспортними засобами, знає що не можна керувати автомобілем та просить не складати відносно нього протокол.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеною повністю, оскільки від порушив пункт 2.1 а та 2.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу в межах санкції частини п`ятої статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки згідно з копіями свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, автомобілі йому не належать .

Згідно з статтею 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до частини другої статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Вирішуючи питання щодо обсягу застосованого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, слід врахувати, що відповідно до частини другої статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

В той же час, згідно з частиною третьою статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Як слідує з довідки заступника начальника Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Василя Нагорного, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 17 грудня 2024 року Жмеринським міськрайонним судом прийнято рішення у справі №130/3313/24 про накладення штрафу в сумі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років; також відносно ОСОБА_1 було винесено постанову за частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що у справі 130/3313/24 Жмеринським міськрайонним судом 17 грудня 2024 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років, яка набула законної сили 30 грудня 2024 року, то до стягнення слід приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за цією постановою.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, 126, 268, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк шість років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до частини третьої статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення приєднати до накладеного стягнення, невідбуту частину стягнення за постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року у справі № 130/3313/24 у виді позбавлення права керування транспортними засобами та накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (п`ятсот тридцять шість) грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ